ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 14, 2009-06-01 10:00

זבולון אורלב: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.

זבולון אורלב: על סדר היום נושא זהירות בדרכים - ביטול התוכנית.

זבולון אורלב: היא תעסוק בכל הסוגיה של חינוך תעבורתי.

זבולון אורלב: לאחר סדרה של תאונות דרכים, לאחר היפגעות גבוהה מאוד של תלמידים הן כהולכי רגל, והן כנוסעים בכלי רכב, ממשלת ישראל קיבלה החלטה ב-1993 לחייב את מערכת החינוך ללמד חינוך תעבורתי, חינוך לזהירות בדרכים מגן הילדים ועד כיתה י"ב כשחלוקת התפקידים כפי שבדק מרכז המידע והמחקר של הכנסת - ואני מודה לאיתי פידלמן שנמצא איתנו שהכין כאן את המסמך - חלוקת העבודה בין משרד החינוך לבין הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים במשרד התחבורה היא שהמימון לחינוך תעבורתי מגני הילדים עד סוף בית-הספר היסודי כיתה ו' הוא כולו במימון של משרד החינוך.

זבולון אורלב: אגב, כנראה שבחלק הזה לא זוהתה בעיה, ולא על זה עיקר הדיון.

זבולון אורלב: החלק של החינוך העל-יסודי, לאמור מכיתה ז' ועד כיתה י"ב, הוא במימון של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

זבולון אורלב: עדיין מספר הילדים הנפגעים בתאונות דרכים הוא גדול מאוד, ולצערנו כל שנה נמחקות שתי כיתות שלמות - קרוב ל-70 ילדים.

זבולון אורלב: בשנים האחרונות, מ-2002 עד 2008 זה בין 96 תלמידים לבין 66 תלמידים.

זבולון אורלב: כשתי כיתות נעלמות והופכות להיות מצבות אבן בבתי העלמין.

זבולון אורלב: זהו מספר נוראי.

זבולון אורלב: מספר הפצועים הקשים בתאונות דרכים בשנה האחרונה, ב-2008, הוא 529 ילדים, תלמידים.

זבולון אורלב: סך כול הנפגעים הוא 6,780 תלמידים.

זבולון אורלב: אלו מספרים מדהימים, וניתן בהחלט להפחית את מספר התלמידים שייפגעו בתאונות דרכים.

זבולון אורלב: דא עקא, אנחנו קיבלנו פניות, אני מוכרח לומר ממורים לתעבורה.

נילי קשת: לחינוך תעבורתי.

זבולון אורלב: לחינוך תעבורתי.

זבולון אורלב: אני מודה לך על התיקון, תודה רבה.

זבולון אורלב: אם כן, קיבלנו פניות מורים מחינוך תעבורתי, ונמצאים פה לפחות שניים שאני מזהה אותם.

זבולון אורלב: האחת היא נילי קשת שעכשיו דיברה, ששלחה לי הרבה מאוד חומר.

זבולון אורלב: אבל, הראשון שפנה אלי ראשון והיפנה את תשומת ליבי הוא יצחק בוכריס מהגליל שהוא גם ידיד אישי שיודע להגיע אלי מהר.

זבולון אורלב: אנחנו ידידים וחברים.

זבולון אורלב: הוא יודע את מספר הנייד שלי והוא מתקשר ומתריע בפניי, וממלא שליחות חשובה מאוד.

זבולון אורלב: קיבלנו גם התראות מגורמים שונים, גם מארגון המורים וגם מגופים נוספים שיש בעיה עם החינוך התעבורתי בגלל שהממשלה החליטה לקצץ את התקציב של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, והיא החליטה לקצץ בקיצוץ הזה את החינוך התעבורתי.

זבולון אורלב: למעשה, מסיימים את תשס"ט ככה על השוליים, בשול הדרך.

זבולון אורלב: כיוון שבאמצע שנה הרי אי אפשר לשנות שיעור משרה של מורים אז נמצאו פתרונות כאלו ואחרים, ועיקר הדיון שלנו זה מה הולך לקרות בתש"ע.

זבולון אורלב: אני גם לא יודע מה קרה אתמול שהיה ה-31 למאי שזה המועד האחרון שבו אפשר להודיע על פיטורי מורים.

זבולון אורלב: אבל, אני מבין שמדובר ב-750 מורים וזה מספר בלתי נתפס.

זבולון אורלב: אני מאוד מאוד מזדהה עם המורים.

זבולון אורלב: אבל, אני מוכרח לומר שעיקר הבעיה שאני רואה הם התלמידים.

זבולון אורלב: המורים נפגעים בפרנסתם, התלמידים עלולים לשלם בחייהם.

זבולון אורלב: אני מתקן את דבריי - חלק מהתלמידים, לצערי, ישלמו בחייהם על כך שהם לא מקבלים חינוך תעבורתי.

זבולון אורלב: כי אם חינוך תעבורתי לא מונע היפגעות של תלמידים בתאונות דרכים אז ודאי שהוא לא היה קיים.

זבולון אורלב: אם יש חינוך תעבורתי הוא בוודאי מועיל.

זבולון אורלב: הוא מועיל לתלמידים, ובעיקר בחינוך העל-יסודי שהתלמידים הם כבר לא עוברי דרך פסיביים, ובעיקר הולכי רגל, אלא מדובר גם על הכיתות הגבוהות בחינוך העל-יסודי שהם כבר הופכים להיות אנשים אקטיביים, הם כבר הולכים להיות נהגים.

זבולון אורלב: הרגלי הנהיגה שהם יירכשו ילוו אותם כל ימי חייהם.

זבולון אורלב: כלומר, חבר הכנסת אמסלם, אנחנו כאן לצערי עוסקים בדבר שמקצצים בתקציב ויודעים בוודאות - אנחנו לא יודעים את מי - שההחלטה הזאת תביא לאובדן חיים של ילדים שהם לא יכלו לקבל את ההחלטה הזאת.

זבולון אורלב: אנחנו המבוגרים קיבלנו את ההחלטה הזאת עבורם - למנוע מהם חינוך תעבורתי.

זבולון אורלב: אני חושב שזוהי החלטה בלתי מתקבלת על הדעת.

חיים אמסלם: אדוני היושב ראש, ברשותך, מעשה באדם אחד שהיה בספינה, ורב-המלחים אומר שהספינה חושבת לשקוע פה, ושכל אחד צריך לזרוק משהו.

חיים אמסלם: כל אחד זורק מזוודה או תיק.

חיים אמסלם: יהודי אחד מחפש מה לזרוק, אבל הוא אומר: את זה אני צריך, ואת זה אני צריך, ואת זה אני צריך, ואת זה אני צריך.

חיים אמסלם: לבסוף הוא מצא את התפילין, ואמר שאת זה הוא זורק למען הספינה.

חיים אמסלם: אנחנו למען המצב והמצוקה, דווקא זורקים את הדבר החשוב ביותר שחיי נפש תלויים בו.

חיים אמסלם: אני חושב שזה חמור מאוד.

זבולון אורלב: אגב, אני מוכרח לומר עוד דבר אחד.

זבולון אורלב: אני מסתכל פה על רשימת המוזמנים.

זבולון אורלב: אנחנו לא תוקפניים, ואנחנו מזמינים את הגופים באמצעות לשכות השרים.

זבולון אורלב: אני חשבתי שלדיון שכזה יבואו האנשים שנושאים באחריות באופן אישי.

זבולון אורלב: למשל, מנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

זבולון אורלב: אני לא רוצה לזלזל בבתיה לוי שמנהלת את תחום חינוך, ואני גם לא מזלזל ביובל פרידמן מנהל אגף התקציבים ברשות.

זבולון אורלב: חס וחלילה, אין לי נגדכם שום דבר.

זבולון אורלב: אתם ודאי עושים את מלאכתכם נאמנה.

זבולון אורלב: אבל, אני מבין שאתם לא בעלי הסמכות.

זבולון אורלב: זו חובה שאני אעיר כאן הערה שאנחנו רואים בחומרה את הזלזול וההתעלמות של הנהלת הרשות לבוא כאן על בכיריה, ולומר את הדברים, לתת דין-וחשבון ולהסביר לכנסת מה קורה עם החינוך התעבורתי.

זבולון אורלב: זה גם כן אולי חלק מהעניין.

זבולון אורלב: הדבר הזה הוא דבר ממש בלתי נתפס.

זבולון אורלב: אני גם רואה שמשרד האוצר הוא בכלל מהאו"ם.

זבולון אורלב: הוא לא קיצץ, אז הוא לא נמצא כאן למרות שהוזמנו.

זבולון אורלב: גם על כך צריך להעיר הערה, ואנחנו נעיר את ההערות האלה.

זבולון אורלב: אני מציע שקודם כל נשמע את ד"ר רחל רותם שהיא מנהלת אגף זהירות בדרכים.

זבולון אורלב: ד"ר רותם, מהי תמונת המצב הנכונה אם את מוסמכת לומר.

זבולון אורלב: כי אני יודע שאת אחראית על גני הילדים ועל החינוך יסודי.

זבולון אורלב: אני מבין שאת אחראית גם על החינוך העל-יסודי.

רחל רותם: על הכול.

זבולון אורלב: על הכול, זה מה שרציתי לשמוע.

זבולון אורלב: תנו לנו תמונת מצב.

זבולון אורלב: אני מזכיר שוב - עובדי המדינה צריכים לדווח לכנסת את הכול, את האמת.

זבולון אורלב: רק את האמת ואת כל האמת, בלי להתחכם איתנו.

זבולון אורלב: גם אם היא לא נעימה, צריך לומר את הדברים כהווייתם.

זבולון אורלב: רחל, בבקשה.

רחל רותם: בוקר טוב.

רחל רותם: קודם כל, אני שמחה שמתקיים דיון בנושא.

רחל רותם: אתמול התקיים דיון בהנהלת המשרד.

זבולון אורלב: אגב, זה תמיד קורה.

זבולון אורלב: זה דבר טוב שיש ישיבה של ועדת חינוך אז תמיד או ערב קודם, או שני ערבים קודם, מתקיים דיון בהנהלת המשרד.

זבולון אורלב: אני מציין את זה באמת לטובה.

זבולון אורלב: חברי הכנסת, זה מזל שאנחנו מקיימים דיונים אז יש גם דיונים נוספים.

זבולון אורלב: אגב, זו תופעה מבורכת.

רחל רותם: כן, זה נכון כי אני באה כרגע בשם הנהלת המשרד ובצורה ברורה לגמרי.

רחל רותם: לעניין תפקידי - אגף זהירות ובטיחות בדרכים שאני עומדת בראשו מופקד על כל נושאי החינוך לבטיחות בדרכים בכל הארץ, החל מגן הילדים עד כיתה י"ב, ובמכללות להכשרת עובדי הוראה.

רחל רותם: זה נושא חדש שנכנסנו אליו לפני שנתיים.

רחל רותם: פרח הוראה לא יכול לקבל תעודת הוראה מבלי שהוא נחשף לנושא.

רחל רותם: זה כולל את כל המגזרים.

רחל רותם: יש לנו פריסה מאוד יפה.

זבולון אורלב: גם חינוך מוכר שאינו רשמי.

רחל רותם: לשמחתנו, בחינוך החרדי בשני הזרמים העיקריים, ואפילו בת"תים, יש לנו יופי של פעילות בשנתיים האחרונות, ואנחנו מאוד שמחים לזה.

רחל רותם: אגב, הקיצוץ ייפגע גם בזה, ואני מייד אדבר על העניין התקציבי.

רחל רותם: אם כן, זוהי הפריסה.

רחל רותם: וכמובן במגזר הלא יהודי על כל גווניו שמקבל כמו המגזר היהודי.

רחל רותם: תמונת המצב - ב-1993, כידוע, היתה החלטת ממשלה.

זבולון אורלב: את איחרת, את יכולה לדלג על הזה.

זבולון אורלב: אני סקרתי כבר את הסקירה הזאת.

זבולון אורלב: להבא להגיע בזמן.

רחל רותם: זה נכון, סליחה על האיחור.

רחל רותם: קודם כל, משרד החינוך מכיר בחשיבות הנושא.

רחל רותם: הוא ממלא את חובותיו מאז 1993.

רחל רותם: הוא מלמד בגני ילדים, בכל בתי הספר היסודיים, וכמו שאמרתי בשנים האחרונות הוא גם עבר למכללות להכשרת עובדי הוראה, וזה לא היה בהחלטת ממשלה.

רחל רותם: הוא מכשיר מורים, הוא כותב תוכניות לימודים, הוא מכשיר רכזים לבטיחות בדרכים.

רחל רותם: כל הפעילויות האלה נעשות מתקציבו של משרד החינוך.

רחל רותם: בתקציב גס זה מעל 40 מיליון שקל.

רחל רותם: קשה לכמת אותו כי זה גם עובדי הוראה, וגם עובדי מינהל.

רחל רותם: הנושא גם נלמד מעבר לשעות הוראה.

רחל רותם: לפי חוזר מנכ"ל מזה שש שנים, הנושא חייב להילמד בכל גני הילדים, וכשעה שבועית בכיתות א', ה', ובכיתות י"א.

רחל רותם: לפי ההסכם מאז 93 בכיתות א', ה', מממן משרד החינוך, בכיתות י"א מממן - - -

זבולון אורלב: זה א' עד ה', או א' - - -

רחל רותם: א' ו-ה' חובה כשעה שבועית.

זבולון אורלב: כלומר, ב', ג', ד' לא מלמדים.

רחל רותם: לא, שנייה.

רחל רותם: בשאר המקצועות - ולכן קשה לנו לכמת את העלות - בשאר המקומות מלמדים או כשעות בודדות או כשעה חובה שבית-ספר לוקח על עצמו מתוך מערכת השעות, וגם בשילוב מקצועות הלימוד.

רחל רותם: אפשר לראות שיעורים.

רחל רותם: בהזדמנות זו אני מזמינה את כולם - יש לנו טקס ביום חמישי לפרס של השרים לבתי ספר מצטיינים, ואנחנו רואים איך בתי-הספר - - -

זבולון אורלב: אגב, נמצאים שם מורים מפוטרים.

רחל רותם: אנחנו נדבר מייד על הפיטורים.

רחל רותם: נכון, יהיו שם מורים מפוטרים, ואני מייד אדבר עליהם.

רחל רותם: אני אשתדל לקצר.

רחל רותם: אנחנו גם רואים איך הנושא משתלב בקבוצות הלימוד השונות: במדעים, בפיזיקה, במדעי החברה, בהיסטוריה, בספרות, בשפות, בכל המקצועות.

רחל רותם: ולכן, קשה לנו לכמת, מלבד הדבר שאנחנו יודעים.

רחל רותם: לעניין התקציב - בכל השנים כפי שאמרתי, התקציב חולק כך שמשרד החינוך מממן גנים, יסודי ומכללות, וחלק מהחרדי, ובכסף שאנחנו מקבלים מהרשות הלאומית ממומן החינוך התעבורתי.

רחל רותם: לסבר את האוזן - ב-2007 קיבלנו מהרשות הלאומית 35 מיליון 500 אלף, ואז יכולנו בכיתות ט' ללמד 2,964 תלמידים, 1065 כיתות.

רחל רותם: בכיתות י' - 1,046, ובכיתות י"א - 2,984.

רחל רותם: כנ"ל זה היה בשנת 2008.

זבולון אורלב: איזה אחוז זה מהכיתות?

רחל רותם: אחוז מהכיתות - זה שליש מכיתות ט', שליש מכיתות י', ו-95% מכיתות י"א.

רחל רותם: לשם כך הכשרנו במשך שנים את המורים המצוינים שנציגיהם יושבים פה.

זבולון אורלב: אני ממש לא מבין - מה קורה עם יתר שני השליש.

זבולון אורלב: כלומר, רק שליש מקבלים חינוך תעבורתי?

רחל רותם: בכיתה ט' ו-י'.

רחל רותם: ב-י"א כולם.

רחל רותם: זה התקציב.

רחל רותם: השעה השבועית החובה היא רק בכיתה י"א.

רחל רותם: לשם הגענו ל-95%.

רחל רותם: בוודאי זכור לכבודו שהגענו אפילו להסכם עם המנהלים שהם מכניסים את זה כציון לתעודת בגרות בצד שמאל של התעודה, וזאת בזכות החשיבות שהמנהלים ראו, בזכות השעות שנתנו, והעיקר - בזכות המורים הנפלאים שיושבים כאן.

זבולון אורלב: האם ב-י"א 100% מהכיתות מקבלות?

רחל רותם: הגענו ל - 95%, לא הגענו ל-100%.

רחל רותם: אם יתנו לנו את הכסף נגיע בעזרת השם גם ל-100%.

זבולון אורלב: כלומר, לא מגיעים ל-100% בגלל בעיה תקציבית?

רחל רותם: לפעמים גם בגלל התנגדויות של מנהלים, לפעמים בגלל שאין בבית-הספר מורה מתאים.

רחל רותם: יש אילוצים.

זבולון אורלב: אבל, האם יש גם בתי ספר שהיו רוצים ונמנע מהם בגלל בעיות תקציב?

רחל רותם: בשנים 2007 - 2008 לא, השנה כן.

רחל רותם: השנה הצלחנו לתת רק ל-2,457 כיתות.

זבולון אורלב: זה לא לי אומר כלום.

זבולון אורלב: כמה אחוז השנה קיבלו?

רחל רותם: השנה זה היה 92%.

רחל רותם: כזכור, השנה לא היה כסף בגלל שבתקציב 2009 קוצצה הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, קוצץ התקציב, וניתן לבטיחות בדרכים בהתחלה רק, כמה?

זבולון אורלב: הם ידברו.

רחל רותם: או.

רחל רותם: קיי.

רחל רותם: בהתחלה פחות מ-10 מיליון.

רחל רותם: לא יכולנו לפתוח את שנת הלימודים, כי כידוע לכולם שנת לימודים מורכבת משתי שנות תקציב, ואנחנו לא יכולנו לפתוח בספטמבר שנת לימודים כשלא ידענו שבינואר בתקציב 2009 מובטח לנו כסף.

רחל רותם: הדבר הביא לשביתות, והחברים שנמצאים פה היו בראש הצעקות, ובצדק.

רחל רותם: משרד החינוך ראה כי רע כל כך, ומנכ"לית היוצאת של משרד החינוך שלומית עמיחי החליטה שהיא מחפשת ביקב ובגורן, והיא הצליחה ללוות כסף מפרויקטים אחרים של המשרד, ולהגיע להסכמה עם האוצר, ועם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים על matching.

רחל רותם: הרשות הלאומית נתנה 11 מיליון, ואנחנו נותנים 11 מיליון לשנת 2009, ובכך הצלחנו לפתוח.

זבולון אורלב: רק לחודשים של שנת 2009 שנופלים בשנת הלימודים הנוכחית.

זבולון אורלב: לא לכל שנת - - -

רחל רותם: לא, לא - לכל שנת הלימודים תשס"ט.

רחל רותם: זאת אומרת, בכך פתחנו את שנת הלימודים באיחור, לצערנו הרב.

רחל רותם: ולכן, גם חלק ממנהלי בתי הספר שהיו ערוכים לפתוח את שנת הלימודים בספטמבר מילאו את המערכת בשעות אחרות.

זבולון אורלב: על איזה איחור מדובר?

רחל רותם: במקום ספטמבר, בנובמבר.

זבולון אורלב: חודשיים, הפסידו חודשיים לימודים.

רחל רותם: במאמר מוסגר - מה שאני חוששת שיקרה גם הפעם אם לא יהיה תקציב מסודר.

רחל רותם: כי כידוע היום משרד החינוך חייב לסגור מערכות.

זבולון אורלב: יש לי שאלה מביכה אלייך.

זבולון אורלב: למי חבר הכנסת צריכים לבוא בטענות בסוגיה הזאת?

זבולון אורלב: האם זה לשר החינוך או לשר התחבורה?

זבולון אורלב: מי אחראי על העניין שתלמידי ישראל יקבלו חינוך תעבורתי?

רן ארז: יש החלטת ממשלה.

זבולון אורלב: אני לא מדבר על ממשלה.

רחל רותם: קודם כל, משרד החינוך אחראי על חינוך ילדי ישראל.

רחל רותם: אבל, על החינוך התעבורתי בכיתות י"א גם לפי החלטת ממשלה לפי ועדת שיינין, גם לפי החלטת ממשלה מ-93, המימון לכך הוא או שהאוצר ייתן מימון, או על-ידי הרשות הלאומית.

זבולון אורלב: מי צריך לא לישון בלילה בגלל שיש בעיה?

זבולון אורלב: האם שר התחבורה, שר האוצר?

רחל רותם: האמת - כולם.

זבולון אורלב: כשאת אומרת כולם זו הבעיה.

חיים אמסלם: זה ההורים שלא ישנים בלילה.

זבולון אורלב: אומר חבר הכנסת אמסלם שבינתיים ההורים לא ישנים בלילה.

זבולון אורלב: גם המורים כנראה לא ישנים בלילה.

רחל רותם: האמת היא שכולם צריכים לא לישון בלילה כי זוהי סוגיה כואבת, וצריך לפתור אותה.

זבולון אורלב: רחל, כל בעיה שכולם לא ישנים בלילה, אז בסוף כולם ישנים בלילה.

זבולון אורלב: אבל, אם אחד אחראי, אז הוא באמת לא ישן.

זבולון אורלב: זה חלק מהבעיה.

זבולון אורלב: אגב, זה עובר כחוט השני.

זבולון אורלב: אנחנו רואים את זה בהרבה דיונים שבכל נושא שזה חוצה כמה משרדים, אז זה בדרך כלל נופל בין הכיסאות.

רחל רותם: אבל, זה לא נפל כל השנים.

רחל רותם: כל השנים זה לא נפל, זה רק בשנה שעברה.

רחל רותם: אני מוכרחה להגיד - נכון שיש קיצוץ.

רחל רותם: אבל, הקיצוץ קודם כל צומצם.

רחל רותם: נכון שיש קיצוץ ברשות הלאומית, אבל הקיצוץ שהושת על החינוך הוא לא פרופורציונאלי לקיצוץ הכללי.

רחל רותם: שנית, כשיש תקציב לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, נצבע סכום לתשתיות.

רחל רותם: למה לא נצא מכאן בקריאה: צבעו גם סכום לחינוך?

רחל רותם: חבר הכנסת הנכבד נתן דוגמה עם זריקת התפילין, וזו בדיוק הבעיה שלנו.

רחל רותם: בואו תגידו לנו מה לזרוק, האם את שיעורי התנ"ך שנשארו שעתיים בשבוע?

רחל רותם: את שיעורי ההיסטוריה של עם ישראל?

זבולון אורלב: אגב, שיעורי התנ"ך ולא בכל שכבות הגיל.

זבולון אורלב: יש כבר בתי ספר שמדלגים או בכיתה ז' בכיתה - - -

רחל רותם: לא, אנחנו מדברים כרגע על י"א שניגשים גם לבגרות.

רחל רותם: יש לנו כרגע בעיה אמיתית של שעות שחסרות למשרד החינוך.

זבולון אורלב: יש לי שאלה אלייך.

זבולון אורלב: קראתי בחומר שבקדנציה הקודמת הוגשה הצעת חוק על-ידי חברת הכנסת רונית תירוש וחבר הכנסת גלעד ארדן שאז היה המחוקק המוביל בסוגיית זהירות בדרכים בכנסת.

זבולון אורלב: היא הציעה לעגן בחוק את החלטת הממשלה.

זבולון אורלב: כלומר, להסדיר בחוק את החלטת הממשלה המחייבת חינוך תעבורתי.

זבולון אורלב: אגב, אני רואה כאן את איש מד"א.

זבולון אורלב: למשל, סוגיה של לימוד זהירות בדרכים מעוגנת בחוק על-ידי חבר הכנסת בכנסת החמש-עשרה מש"ס רחמים מלול.

זבולון אורלב: הוא היה אז יוזם החוק של זה, וזה עבר לוועדת החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: אני לא יודע אם זה מיושם, אבל לפחות יש חוק שמחייב.

זבולון אורלב: למה משרד החינוך מתנגד לחוק הזה?

רחל רותם: אני לא חושבת שמשרד החינוך התנגד, רק שכשעשו קיצוץ - - -

זבולון אורלב: האם את יכולה לומר בשמו שאם אנחנו ניזום מחדש את הצעת החוק אז משרד החינוך יתמוך?

רחל רותם: למיטב ידיעתי, אני הייתי חלק מהאנשים שעשו את החישוב התקציבי והביאו לכנסת את החישוב התקציבי.

רחל רותם: כולם הבינו שאי אפשר לעמוד בזה, כי שעה שבועית בשנת לימודים זה בערך 15 מיליון.

רחל רותם: צריך להכפיל את זה כפול 12 שנות לימוד.

רחל רותם: אף אחד לא יכול לעמוד בזה.

זבולון אורלב: אפשר לקבוע בחוק שזה כיתות ב', ו', ו-י"א חובה.

רחל רותם: או, קיי - 6X17 מיליון.

רחל רותם: כרגע אנחנו מדברים על 24 מיליון שאף אחד לא מוכן לתת לחינוך בשביל כיתה י"א.

זבולון אורלב: אז למה לא לעגן את החובה הזאת בחוק?

רחל רותם: כי בדיונים שהתקיימו שהייתי שותפה להם, התברר שהחוק הזה מחייב גם חקיקה תקציבית, או הוראה תקציבית, ואף אחד לא הסכים לזה.

רחל רותם: אני רוצה להדגיש שוב הפעם, משרד החינוך מעולם לא מימן את החינוך התעבורתי.

זבולון אורלב: חינוך תעבורתי בעל-יסודי.

רחל רותם: בכיתות י"א.

רחל רותם: ביסודי אנחנו קוראים לזה חינוך לבטיחות בדרכים.

רחל רותם: אני רוצה להדגיש עוד דבר - המורים הנהדרים האלה מחויבותנו כלפיהם זה בהדרכה ובהנחיה, ואנחנו עושים את זה.

רחל רותם: אבל, הם לא עובדים של משרד החינוך, וגם את זה צריך לדעת.

זבולון אורלב: אני חולק עלייך.

זבולון אורלב: אולי מבחינה פורמאלית הם לא עובדים שלכם.

זבולון אורלב: אבל, אם שר החינוך ומשרד החינוך לא יהיה האבא של המורים אז באמת נהיה יתומים.

זבולון אורלב: זו אמירה לא נכונה מה שאת אומרת.

זבולון אורלב: משרד החינוך צריך לראות את עצמו אחראי לכל המורים במדינת ישראל.

זבולון אורלב: זה שהם בבעלות אחרת זה עניין טכני.

זבולון אורלב: הוא לא יכול להגיד: הם לא המורים שלי, זה לא מעניין אותי.

רחל רותם: הוא אחראי פדגוגית, אבל הוא לא יכול להתחייב להעסיק אותם.

זבולון אורלב: הוא יותר מאחראי פדגוגי, הוא גם אחראי מוסרי.

רחל רותם: גם נכון.

זבולון אורלב: הוא לא אחראי מבחינת הזכויות.

זבולון אורלב: זו אמירה לא נכונה.

רחל רותם: אבל, הוא לא יכול להתחייב להעסקתם כי אין לו תקציב לכך.

זבולון אורלב: אני חושב שההתחייבות שלכם היא קודם כל כלפי התלמידים.

זבולון אורלב: מהחובה כלפי התלמידים נובעת החובה להעסיק מורים - מכאן נובעת החובה.

זבולון אורלב: יש לי שאלה משפטית למירב היועצת המשפטית שלנו.

זבולון אורלב: אם יש החלטת ממשלה מ-93 האם ניתן לאכוף אותה בבג"צ?

מירב ישראלי: אני לא יכולה לתת על זה תשובה חד משמעית.

מירב ישראלי: היתה עכשיו פסיקה די תקדימית בבית הדין לעבודה בנושא של החלטת ממשלה כהחלטה מינהלית שאפשר לאכוף אותה.

מירב ישראלי: אבל, זה משהו שצריך לבדוק יותר לעומק, אי אפשר לתת על זה תשובה כרגע.

זבולון אורלב: בסדר, אני אישית לא מגיש בג"צים כי הזירה שלנו היא זירת הכנסת.

זבולון אורלב: אבל, יושבים כאן אנשים שיודעים להגיש בג"צים ולנקוט באמצעים משפטיים כמו ארגון המורים העל-יסודיים.

זבולון אורלב: לכן, שאלתי את השאלה גם עבורו שאולי כדאי לשקול.

זבולון אורלב: זה נגד הממשלה.

זבולון אורלב: יש החלטת ממשלה והיא נרמסת ברגל קשה.

זבולון אורלב: זה דבר שקשור בחיי תלמידים, וזה דבר איום ונורא.

רחל רותם: אם אפשר להזכיר - החלטת הממשלה מחייבת את האוצר, את משרד התחבורה, ומשרד החינוך לדאוג לחינוך לבטיחות בדרכים.

זבולון אורלב: כן, אמרתי - הבג"צ יהיה נגד הממשלה, נגד שלוש השרים.

זבולון אורלב: אנחנו נאפשר עכשיו לנציגי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים לדבר.

זבולון אורלב: שוב, אני אומר - אני מוחה מחאה חריפה על כך שהנהלת הרשות, ובראשם המנכ"ל, לא מצאה לנכון להשתתף בדיון שלדעתי צריך להיות הנושא הכי חשוב בסדר היום של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

יעל פרבר: אולי זה לא במקרה.

זבולון אורלב: אני בטוח שזה לא במקרה.

קריאה: איפה מנכ"ל משרד החינוך?

זבולון אורלב: שאלת אז אני אענה.

זבולון אורלב: מנכ"ל משרד החינוך יש לנו הסכם איתו שהוא צריך להיות פה אחת לחודש, ואני קובע באיזה דיון אני צריך אותו, ובאיזה דיון אני לא צריך אותו.

זבולון אורלב: זה דיון שהבעיה היא פה לא משרד החינוך כפי שאנחנו רואים, אלא אם כן תשכנע אותי אחרת.

זבולון אורלב: הבעיה פה היא הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

זבולון אורלב: בתיה ויובל, שוב, אמרתי - נגדכם באופן אישי אין לי שום דבר.

זבולון אורלב: להיפך, אני מכבד עובדי מדינה שעושים מלאכתם נאמנה.

זבולון אורלב: בתיה, בבקשה.

בתיה לוי: בוקר טוב.

בתיה לוי: שמי בתיה לוי, ואני מנהלת תחום חינוך ברשות הלאומית.

זבולון אורלב: יש לי שאלה אלייך.

זבולון אורלב: למה הרשות מחולקת?

זבולון אורלב: האם לאגפים, למינהלים?

בתיה לוי: לחטיבות.

זבולון אורלב: למה מחולקות החטיבות?

בתיה לוי: לאגפים.

זבולון אורלב: והאגפים למה מחולקים, לתחומים?

בתיה לוי: כן, לתחומים.

זבולון אורלב: כלומר, את דרג רביעי.

זבולון אורלב: יש מנכ"ל, ראש חטיבה, ראש אגף וראש תחום.

זבולון אורלב: את רביעית בהיררכיה.

זבולון אורלב: אני לא רוצה לפגוע בך, אבל שנבין שאנחנו מדברים פה עם הדרג הרביעי ברשות.

בתיה לוי: לא ניכנס למספור.

בתיה לוי: מנכ"ל הרשות מר יאיר דורי היה אמור להשתתף בדיון, אך מסיבות אישיות לא הגיע.

בתיה לוי: למי שאמרה כך בקריאת ביניים - זה לא משהו מכוון.

זבולון אורלב: לא, מרימים טלפון למנהלת הוועדה.

זבולון אורלב: תאמרי לו שבסדרי השלטון גם אם יש בעיות אישיות - ויש - אז מרימים טלפון או למנהלת הוועדה או ליושב ראש הוועדה, ונותנים הסבר.

זבולון אורלב: ואז בדרך כלל מביאים גם את הסגן.

בתיה לוי: או,קיי, אני מקבלת את הדרישה.

בתיה לוי: הרשות הלאומית מובילה את הנושא של חינוך לבטיחות בדרכים כציר מרכזי בפעילות של הרשות.

בתיה לוי: בשנתיים האחרונות התקציב שלנו לאגף זהירות ובטיחות בדרכים עלה.

בתיה לוי: עוד כמה דקות יובל ירחיב בנושא.

בתיה לוי: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא עם ד"ר רחל רותם ואנשיה.

בתיה לוי: משרד החינוך למיטב הבנתי אמון על עתיד וחינוך ילדינו במערכת החינוך מגן עד י"ב.

בתיה לוי: הרשות תומכת, מייעצת, מכוונת, נותנת את כל המעטפת החינוכית שאנחנו יכולים לתת.

יובל פרידמן: אני מבקש להפנות את משתתפי הדיון לחוק הרשות שהוא הבסיס לקיומנו.

יובל פרידמן: הרציונאל מאחורי חוק הרשות נחקק ב-2007, וזה שהרשות מתעסקת בין השאר בתגבור המימון של פעילות זהירות בדרכים, כך גם סעיף (6)6 לחוק הרשות שנכתב פה במסמך.

יובל פרידמן: ככתבו וכלשונו הרשות צריכה להתעסק בתכנים של בטיחות בדרכים, לרבות בדרך של סיוע במימון.

יובל פרידמן: קודם כל, אסור לנו להתבלבל - האחריות לחינוך תעבורתי היא של משרד החינוך.

יובל פרידמן: הרשות רוצה, ורוצה גם להמשיך לסייע בתגבור המימון כי היא רואה בו חשיבות.

יובל פרידמן: אבל, צריך להבין שקודם כל על חינוך אחראי משרד החינוך.

יובל פרידמן: אני חושב שחשוב שהדבר הזה יהיה ברקע של כל הדיון הזה, והיה נדמה לי שזה לא מספיק הודגש.

יובל פרידמן: תקציב הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים בשנת 2008 היה כמו שהמליצה - - -

זבולון אורלב: חברי הכנסת פשוט מחייכים.

זבולון אורלב: אני אמרתי לך - אנחנו כבר כל כך מורגלים לזה שכאשר יש נושא שעוסקים בו כמה משרדים, כשבאים לוועדות למסור דוח, אז כל אחד הוא נדיב.

זבולון אורלב: הוא הודף את זה למשרד השני.

יובל פרידמן: רק כשברשות זה כתוב בחוק הרשות.

יובל פרידמן: כלומר, הדברים האלה כתובים במפורש.

זבולון אורלב: אז אתם לא מימנתם את החינוך התעבורתי בעל-יסודי.

יובל פרידמן: לא, מימנו, ואני רוצה לומר שאנחנו רוצים להמשיך לממן אותו, ואנחנו נשמח אם יהיו לנו פרטנרים שיסכימו ללכת לכיוון הזה.

יובל פרידמן: אבל, תקציב הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ב-2008 היה 550 מיליון שקל, מתוכו 330 מיליון שקל לתקציב השוטף.

יובל פרידמן: התקציב של הרשות ב-2009 כרגע - גם זה אחרי הסכמים עם האוצר - הוא 160 מיליון שקל בשוטף.

יובל פרידמן: כלומר, קיצוץ בשוטף של למעלה מ-50%.

יובל פרידמן: לגבי הפרופורציות אלו המספרים, ואני באופן אישי מאוד מצטער שלא נמצא פה נציג משרד האוצר.

זבולון אורלב: אני אומר לך מה הוא יגיד.

זבולון אורלב: הוא יגיד: הם רק הציעו, אבל הממשלה החליטה.

יובל פרידמן: כן, גם לגבי ההצעות אני חושב שאפשר להגיד עוד כמה דברים.

יובל פרידמן: אבל, תחת קיצוץ כזה, וגם לאור חוק הרשות, matching הוא בהחלט הדרך.

יובל פרידמן: גם בסיכום התקציבי עם המשטרה לשנת 2009 אנחנו - - -

חיים אמסלם: סליחה, האם שמרתם על אחוז ההשתתפות שלכם באותו יחס עם ירידת התקציב שלכם?

יובל פרידמן: אני אומר - התקציב השוטף היה 330, הוא ירד כרגע ל-160, וזה פחות או יותר הפרופורציה.

רחל רותם: - - -

זבולון אורלב: רחל, אל תעשי פה תאונת דיבורים.

יובל פרידמן: אני רוצה לומר דבר נוסף.

יובל פרידמן: בדרך כלל כשמשרד האוצר מביא להחלטת ממשלה קיצוצי רוחב, למשל, הוא לא מכניס לתוך העניין את תקציבי ההשתתפות של המשרדים מכל מיני סיבות היסטוריות.

יובל פרידמן: ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים, למיטב ידיעתי זה הגוף היחיד שבקיצוצי הרוחב של החלטת הממשלה על 2009 – 2010, חלו קיצוצים רוחביים גם על תקציב משרד החינוך, גם על תקציב משטרת ישראל, ולצערי, האוצר עדיין, או בשלב זה מסרב להחזיר אותו, תחת אותם נימוקים טכניים כמו שאמר יושב ראש הוועדה של: הממשלה החליטה.

יובל פרידמן: לגבי תשס"ט אני חושב שהדברים נאמרו כהווייתם.

יובל פרידמן: לגבי תש"ע - הרשות הציעה ועדיין מציעה להמשיך בנושא של matching, של שקל מול שקל בתגבור המימון לפי חוק הרשות.

יובל פרידמן: אנחנו מתכוונים לייעד לזה, כמובן תחת החלטת מועצת הרשות והשרים, סכום של כ-15 מיליון שקל תמורת סכום דומה של משרד החינוך.

רחל רותם: זה לא להמשיך - - -

זבולון אורלב: רחל, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

זבולון אורלב: יש לך עוד שתי הפרעות ואז את בחוץ.

יובל פרידמן: אני חושב שתחת האילוצים האלה זוהי הצעה סבירה בהחלט.

יובל פרידמן: גם הרשות היתה מאוד שמחה לחזור לתקציב שהממשלה החליטה לפני כמה שנים לתת לה, של 550 מיליון שקל, ואז מין הסתם הדיון הזה היה מיותר.

יובל פרידמן: אבל, אנחנו לא במצב הזה.

יובל פרידמן: לצערי, משרד החינוך עד היום לא הרים את הכפפה, ולא הסכים לממן את החלק שלו.

יובל פרידמן: אנחנו עדיין שם.

יובל פרידמן: לגבי צביעת סכומים - יושבות פה שתי חברות מועצת הרשות, אחת מהן.

יובל פרידמן: תחליטו לצבוע - תצבעו.

יובל פרידמן: אבל, במצב העניינים הנוכחי זה הדבר המיטבי שהרשות יכולה וצריכה לעשות.

יובל פרידמן: אני אומר שוב, אנחנו מאוד מקווים שמשרד החינוך ירים את הכפפה וילך לכיוון הזה.

זבולון אורלב: החוק מחייב אתכם בסעיף 31(ב) להגיש עד 31 במרץ דוח לוועדת הכלכלה לעניין ביצוע תוכניות הלימודים העיוניים בנושא החינוך התעבורתי והבטיחות בדרכים במוסדות החינוך במהלך שנת התקציב שקדמה למועד הדיווח.

זבולון אורלב: האם מסרתם דיווחים?

יובל פרידמן: למיטב ידיעתי, כן.

יובל פרידמן: אבל, אני מוכן לבדוק את זה.

זבולון אורלב: בסדר גמור.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר שזהו דיון ישראלי קלאסי - שהילד ייהרג בתאונת דרכים ואף אחד לא אשם.

זבולון אורלב: כל אחד יש לו את התירוץ שלו - זה הדיון הישראלי הקלאסי.

זבולון אורלב: אבל, אנחנו נשתדל להתגבר על זה בעזרת חברי הכנסת.

זבולון אורלב: אני אתן את רשות הדיבור לרן ארז ראש ארגון המורים בבתי הספר העל-יסודיים ובמכללות.

רן ארז: תודה.

רן ארז: כבוד היושב ראש, וחברי הכנסת, זוהי פעם שנייה שאנחנו נמצאים פה.

רן ארז: היינו כאן גם בתחילת שנת הלימודים כאשר נמנע ממורים ללמד במשך חודשיים עד שהושג התקציב - שלושה וחצי חודשיים.

זבולון אורלב: סליחה, את אמרת שהלימודים חודשו אחרי חודשיים.

זבולון אורלב: אומרים לי כאן שאחרי שלושה וחצי חודשים.

זבולון אורלב: רק באמצע דצמבר?

קריאה: עד שזה מגיע לבתי-ספר.

זבולון אורלב: כדאי שמשרד החינוך ידע.

זבולון אורלב: משרד החינוך זה תלמידים, זה לא פקידים.

זבולון אורלב: מתי התלמיד התחיל ללמוד?

זבולון אורלב: הוא לא התחיל ללמוד בראשון לספטמבר, הוא התחיל ללמוד בדצמבר.

רן ארז: במידה מסוימת אני מבין באיזה מצוקה גדולה נמצא שר החינוך.

רן ארז: אני ידעתי למה הוא נכנס, הוא כנראה לא ידע למה הוא נכנס, כי הירושה שהוא קיבל היא ירושה מאוד קשה, עם חורים מאוד כבדים, גדולים ושחורים של היעדר תקציבים וקיצוצים וכד'.

רן ארז: הוא יצטרך להתגבר על כך, ולכל הצרות הקיימות, ולא כאן המקום לפרט אותן.

רן ארז: יש הרבה מאוד בעיות של קיצוצים במערכת החינוך מעבר למה שהציבור הרחב יודע.

רן ארז: אני רוצה להתמקד בנושא של חינוך לתעבורה.

רן ארז: אדוני היושב ראש, צדקת כאשר דיברת על כך שמדובר פה על פיקוח נפש.

רן ארז: צדקת בכך כשאמרת שנגזר על תלמידי ישראל להיעלם מהמחזור כתוצאה מתאונות.

רן ארז: המצב הקיים פה הוא למעשה המצב הקיים.

רן ארז: המצב הקיים מזכיר לי פתגם בתרגום מרומנית שעם שתי מיילדות הילד מת.

רן ארז: משרד התחבורה, משרד החינוך, משרד האוצר, ממשלת ישראל - כולם אחראים.

רן ארז: יש החלטת ממשלה.

רן ארז: אבל, קראתי בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שקרוב ל-70% מהחלטות הממשלה לא מתבצעות.

רן ארז: אז יש החלטת ממשלה, יש פיקוח נפש, יש תקציב, יש חוק, והילד מת כי יש פה יותר מידיי ידיים.

רן ארז: לעניות דעתי, ועדת החינוך של הכנסת צריכה לקחת על עצמה כמשימה, וסליחה שאני עלול להיחשב כמי שרוצה ליצור סדר יום לוועדת החינוך של הכנסת - קטונתי.

רן ארז: אבל, אני חושב שכל מה שנוגע למערכת החינוך צריך להיות בידי משרד החינוך מא' ועד ת', ולא לתת למשטרה להיות אחראית על אבטחת מוסדות חינוך, ועל משרד התחבורה לימוד זהירות בדרכים, ועוד מעט למשרד הספורט על החינוך הגופני, ולמשרד המדע עוד מעט יתנו להיות אחראי על הביולוגיה ועל המתמטיקה, ולמעשה משרד החינוך יעשה רק תוכניות לימודים.

רן ארז: משרד החינוך צריך להיות אחראי מא' ועד ת'.

רן ארז: אבל, צריך לתת לו גם את הכלים על מנת שהוא יוכל לעשות את העבודה.

רן ארז: אינני מבין מדוע תקציב שמיועד לתלמידי ישראל צריך להגיע דרך משרד התחבורה - להתגרד עם יד ימין באוזן שמאל.

רן ארז: למה זה לא צריך להיות תקנה תקציבית במשרד החינוך?

רן ארז: ככה בלא מעט פרויקטים כשלא מעט גופים מתערבים כאשר כל אחד בא עם כל הנדוניה שלו.

רן ארז: אבל, כשיש קיצוצים כל אחד מקצץ אצל השני, כך שאם יש קיצוצים במשרד התחבורה אז קודם כל את התקציב שמגיע למשרד החינוך כי זה יותר רחוק.

רן ארז: לכן, אני חושב שצריך לדאוג לכך שהכול יהיה בידי משרד החינוך מא' ועד ת', ולתת לו את הכלים לעשות את העבודה הקדושה הזאת, כי מדובר פה ב-4,000 שעות שבועיות.

זבולון אורלב: האם ה-4,000 זה רק העל-יסודי?

רן ארז: רק על-יסודי, כי הרי אנחנו מדברים על על-יסודי.

זבולון אורלב: כלומר, זה שעה שבועית ב-4,000 כיתות.

רן ארז: כן.

רן ארז: זה 4,000 שעות שבועיות, זה 750 מורים.

רן ארז: זה בערך כ-150,000 תלמידים שעל-פי החלטת הממשלה שדרך אגב באה לידי ביטוי גם בחוזר מנכ"ל.

רן ארז: בחוזר מנכ"ל משרד החינוך מלפני שש או שבע שנים כתוב בפירוש: חובה ללמד.

רן ארז: על מי חלות החובות?

רן ארז: על הבעלות.

רן ארז: מי הבעלות?

רן ארז: רשת אורט, רשת עמל, רשת אמי"ת, השלטון המקומי.

רן ארז: הם חייבים ללמד, אבל לא נותנים להם כסף.

זבולון אורלב: האם אתם מוכנים לבחון את השאלה המשפטית גם ביחס להחלטת ממשלה?

רן ארז: בשנה שעברה עשינו שביתה, ופתרנו את הבעיה בשביתה.

רן ארז: ייתכן מאוד שהפעם אנחנו נפתור את הבעיה בבג"צ.

רן ארז: אנחנו נשקול.

רן ארז: אבל, לא ניתן בשום פנים ואופן - - -

זבולון אורלב: רן, לא תמיד כאשר אומרים רן ארז צריכה להיות תמיד שביתה.

רן ארז: לא, חס וחלילה.

רן ארז: אנחנו שוקלים בכובד ראש את הצעדים האפקטיביים ביותר, כי לא ניתן יד לכך שתלמידי ישראל ייפגעו כתוצאה מכך שאחד מעביר את הכדור מאחד לשני.

רן ארז: כמו נחמיה בן אברהם מעבירים את הכדור מאחד לשני.

זבולון אורלב: יש תיקון.

זבולון אורלב: זה לא חוזר מנכ"ל מלפני שש שנים, זה חוזר מנכ"ל מלפני שנה בדיוק.

רן ארז: כן, אבל כל הזמן הוא מתחדש.

זבולון אורלב: התאריך שלו הוא הראשון ביוני 2008.

זבולון אורלב: מה התאריך היום?

יהודית גידלי: הראשון ביוני 2009.

זבולון אורלב: הראשון ביוני 2009.

זבולון אורלב: התאריך העברי הוא כ"ז באייר, יום לפני יום ירושלים.

רן ארז: זה רענון, אדוני.

זבולון אורלב: זה חוזר מנכ"ל סח/10, ובו כתוב בפרק 5 ביטחון, בטיחות ושעת חירום - 5.2 בטיחות וזהירות בדרכים, פסקה (5): "בבתי הספר העל-יסודיים חובה ללמד בשעה שבועית במערכת את התוכנית חינוך לבטיחות בדרכים בכיתות י', ואת התוכנית חינוך תעבורתי בכיתות י"א.

זבולון אורלב: התוכנית חינוך תעבורתי תילמד כשעה שבועית חובה במערכת כפי שמופיע בסעיפים כך וכך, ויינתן על כך ציון בתעודה.

זבולון אורלב: בכיתות י"ב תופענה תוכניות הדרכה לנהגים זהירים באמצעות גורמים מקצועיים שאושרו על-ידי האגף לזהירות בדרכים ולבטיחות בדרכים".

רן ארז: אדוני היושב ראש, זה מביא אותי לכך למצב שניסיתי לתאר קודם.

רן ארז: משרד החינוך מעביר הוראות: חובה, חובה, חובה.

רן ארז: על מי?

רן ארז: על הבעלויות, ומשרד התחבורה צריך לתת כסף.

רן ארז: מספיק שחוליה אחת בשרשרת הזאת נשברת, הכול נופל.

רן ארז: לכן, אסור לתת לכל כך הרבה ידיים להתעסק עם דבר כל כך חשוב.

רן ארז: יש לרכז את הכול בידיים של גוף אחד על מנת שנדע מי האחראי, כי כרגע אף אחד לא אחראי.

רן ארז: כל אחד מעביר את הכדור למישהו אחר.

רן ארז: ולכן, צריך לתת למשרד החינוך את הכלים כך שהוא יוכל לעמוד במשימה.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: נציגי המורים, בבקשה.

זבולון אורלב: אבל, קודם כל הסתדרות המורים.

יהודית איזנר: אנחנו שומעים פה שיש פה עניין של אחריות מתגלגלת, ומתגלגלת לשום מקום.

יהודית איזנר: כלומר, זה לא לפתחו של אף משרד.

יהודית איזנר: אין ספק שצריך להגיע מהר לפתרון כדי שלא נגיע למצב שהיה בשנה שעברה שבעצם התחילו ללמוד באמצע דצמבר.

יהודית איזנר: בתי הספר עכשיו נערכים.

יהודית איזנר: אפשר להגיד שאנחנו כבר באובדן זמן מאוד משמעותי.

יהודית איזנר: הסתדרות המורים מתנגדת לכל קיצוץ, ותנקוט את צעדיה בהתאם.

יהודית איזנר: אני מקווה שאנחנו לא נגיע לסיטואציה כזאת, ושהדבר ייפתר.

זבולון אורלב: תודה רבה, גברת איזנר.

זבולון אורלב: ניתן את רשות הדיבור למורים לחינוך תעבורתי, וניתן זכות קדימה לאלה שפנו אליי גם כן ופעלו.

זבולון אורלב: נילי קשת, מאיפה את?

נילי קשת: אני תושבת נופית.

זבולון אורלב: אולי קודם כל נזכיר שאנחנו מארחים כאן את כיתה י' מישיבת "בני עקיבא" במודיעין.

זבולון אורלב: ברוכים הבאים.

זבולון אורלב: הרב שלום, האם אתם קיבלתם חינוך תעבורתי?

שלום מלול: אנחנו נותנים חינוך תעבורתי בכיתה י"א.

זבולון אורלב: אולי תיכף נשאל את התלמידים האם הם זוכרים משהו מהחינוך התעבורתי בכיתה ה'.

זבולון אורלב: אם יש מישהו מהתלמידים שזוכר את החינוך התעבורתי מכיתה ה' אז שירים את היד.

זבולון אורלב: משמרות זה"ב זה דבר אחר.

זבולון אורלב: הייתם צריכים ללמוד חינוך לזהירות בדרכים שעה שבועית, חוץ ממשמרות הזה"ב, או ב"משואות נריה" או ב"המר", או באחד מבתי הספר במודיעין.

זבולון אורלב: מי שזוכר משהו שירים את היד.

זבולון אורלב: רחל, יש בעיה.

זבולון אורלב: אף אחד לא זוכר.

זבולון אורלב: האם ממש אף אחד לא זוכר או שמתביישים?

זבולון אורלב: האם תלמידי ישיבות "בני עקיבא" מתביישים?

זבולון אורלב: זה לא נראה לי כך.

יהודית גידלי: הם בשני שליש שלא למדו.

זבולון אורלב: הם בשני שליש שלא למדו?

רחל רותם: בכיתה ה' רק מחצית - - -

זבולון אורלב: רק מחצית, זו הבעיה הקשה.

זבולון אורלב: על כל פנים, אנחנו עוסקים עכשיו בפיקוח נפש.

זבולון אורלב: זה שיעור בפיקוח נפש.

זבולון אורלב: אנחנו חוזרים לגברת נילי קשת.

זבולון אורלב: מאיפה את?

נילי קשת: אני תושבת נופית, מצפון לטבעון.

נילי קשת: אני מלמדת 1,000 תלמידים בשבוע חינוך לבטיחות בדרכים או חינוך תעבורתי.

נילי קשת: יש לי תשע כיתות י'.

זבולון אורלב: האם את מלמדת בקריית טבעון?

נילי קשת: אני מלמדת בבנימינה ב"אורט השומרון", ובמשגב העל-יסודי.

נילי קשת: אני מרגישה שהמקצוע הזה הוא שליחות.

נילי קשת: אני ממש חייבת להגיד לכם שאני מתביישת שהייתי צריכה לבוא לדיון כזה שדן בכסף תמורת חיי אדם.

נילי קשת: אני חושבת שאני מייצגת פה את המורים הנוכחים לחינוך תעבורתי.

נילי קשת: אני מאוד נרגשת, אבל אני חושבת שאנחנו עושים עבודת קודש.

נילי קשת: מערכת החינוך שילבה להילוך אחורי, אלא שהיא רק שכחה שאין לה ברקסים, והיא פשוט מדרדרת אל התהום.

נילי קשת: זה המצב, אין לי הגדרה אחרת.

נילי קשת: עד השנה שיחקו איתנו עם כיתות ט' ו-י' לסירוגין.

נילי קשת: אבל, השנה השבר הגדול היה - והגדיר את זה טוב מר רן ארז - כששברו את הכלים, והורידו מהמפה את כיתות י"א.

נילי קשת: אני לימדתי כל השנה הזאת, כי אמרתי למנהל בית-הספר שלי שממילא אקבל כסף, ולכן עדיף שאני אלמד את השעות האלה.

נילי קשת: לימדתי שני בתי-הספר, וקיבלתי את גיבוי המנהלים.

נילי קשת: אני לא חושבת שאנחנו יכולים להרשות לעצמנו את הלוקסוס הזה.

נילי קשת: אם במלחמות ישראל נהרגו 25,000 ומשהו, אנחנו מדברים על מעל 30,000 הרוגים, כשהחלק הרציני יותר הוא בקרב הצעירים חסרי הניסיון.

נילי קשת: אני יודעת שאנחנו מקנים להם כלים מצוינים להתמודדות עם הסכנות.

נילי קשת: אני יודעת שאנחנו עושים עבודה מצוינת.

נילי קשת: אני גם מרצה לנהגים, וכשהתקבלתי לעבודה שאל אותי מנהל בית-ספר: מה ההבדל בין העבודה שלך בערב עם נהגים, לתלמידים שלך בבוקר?

נילי קשת: אמרתי מאוד פשוט - אני לא יודעת מאיפה זה בא לי - אנחנו הנהגים חולים במחלה, וצריכים לקבל תרופה.

נילי קשת: פה אנחנו עושים טיפול מונע.

זבולון אורלב: תאמרי לי כמה מילים על התכנים של החינוך התעבורתי?

זבולון אורלב: האם זה כמו כל מקצוע הוראה?

זבולון אורלב: האם יש סילבוס, האם יש מבחנים, תוכנית לימודים, ציון בתעודה?

נילי קשת: בשני בתי הספר שבהם אני עובדת - אחד שלוש שנים, ואחד חמש שנים - המקצוע נכנס בספח בתעודת הבגרות.

נילי קשת: אין זכאות לתעודת בגרות בלי ציון חיובי במקצוע, והשנה יש לי עשרה תלמידי י"ב - - -

זבולון אורלב: הרב שלום, האם אצלכם זה גם כך שאין ציון בבגרות אם אין ציון תעבורתי?

שלום מלול: כן.

נילי קשת: עשרה תלמידי י"ב יושבים אצלי עכשיו בסוף השנה להשלים כי יש להם ציון שלילי, וזה הישג.

נילי קשת: אני חושבת שהצלחנו.

נילי קשת: כל הבעיה היא להעלות את הנושא הזה לתודעה, להבין את הסכנות.

נילי קשת: הרצאתי לאלפי נהגים ואני יודעת היום שהנהגים לא מבינים את הסכנות בכביש.

נילי קשת: נתתי להורים את המבחנים שאני נתתי לתלמידים שלי, רק בהבדל אחד - להורים יש עשרים שנות ניסיון ומעלה על הכביש.

נילי קשת: הם קיבלו 46 במבחן בכתב, והתלמידים קיבלו יותר מכפול.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: יצחק בוכריס, בבקשה.

זבולון אורלב: קודם כל, אני יכול לומר שאתה מהישוב מורשת.

זבולון אורלב: איפה אתה מלמד?

יצחק בוכריס: אני איציק בוכריס מהישוב מורשת, ואני מלמד בכפר הנוער הדתי כפר חסידים.

יצחק בוכריס: אני מורה הרבה שנים, עשרים שנה.

יצחק בוכריס: אני מלמד חינוך תעבורתי כמעט מההתחלה, עוסק בכל מקצועות התעבורה, ולא רק בבית-הספר.

יצחק בוכריס: אני בוגר "בר-אילן" בלימודי תעודה למומחה לבטיחות בדרכים.

יצחק בוכריס: לפני שאני מסתכל על הצד המינהלי של כל נושא החינוך לבטיחות בדרכים, אני רוצה לומר כי דיברו פה על החשיבות של הנושא הזה, ומהי ההשפעה שיש לו.

יצחק בוכריס: כאחד שעוסק במקצועות התעבורה אני יכול לומר שאתה יכול להבדיל בין נהג בוגר שלמד חינוך תעבורתי, או לומד נהיגה, לבין תלמיד שלא למד חינוך תעבורתי.

יצחק בוכריס: זה בא לידי ביטוי בהבנה שלו, במבנה הדרך ובמבנה הכביש, ויש לזה השפעה.

יצחק בוכריס: לגבי הנושא המינהלי - היה קשה מאוד להחדיר את הנושא הזה לבתי-הספר ושהמנהלים יקבלו את זה, ושישבצו שעה שבועית.

יצחק בוכריס: יש מנהלים אומרים שזה עושה להם כאב ראש, כי זה מקום לשבץ, שעה בודדת, וזה לא פשוט.

יצחק בוכריס: אבל, עם השנים זה נכנס יפה בעזרת כל המערכת.

יצחק בוכריס: אם השנה זה יצא החוצה אז אני מתקשה מאוד לראות איך הדבר הזה חוזר בחזרה.

יצחק בוכריס: יש בתי-ספר שעכשיו כבר עובדים על המערכת, ובראשון לספטמבר זה כבר לא יהיה שם.

יצחק בוכריס: אם הם לא ידעו עכשיו שישנה שעה אחת של חינוך תעבורתי לכיתות י"א, אז זה כבר לא יהיה.

יצחק בוכריס: אני לא יודע אם ישנו מישהו שיכול לכמת את כמות תאונות הדרכים שנמנעו על-ידי אותם תלמידים שלמדו בטיחות בדרכים.

יצחק בוכריס: אבל, מניסיוני כמי שעוסק עם התלמידים האלה, אני יכול למדוד שיש לכך השפעה עליהם.

יצחק בוכריס: הם רואים ומרגישים את זה, הם מבינים את מבנה הדרך.

יצחק בוכריס: כשלמדתי ב"בר-אילן" עשיתי מחקר על נושא התמרורים, ועד כמה המבוגרים זוכרים מתמרורים.

יצחק בוכריס: עשיתי מחקר בכמה מקומות באזור הצפון בשאלה כמה מבוגרים זוכרים את התמרורים.

יצחק בוכריס: מסתבר שככל התלמיד מתבגר, ככל שהנהג הוא ותיק יותר, הוא נוסע כשבלונה.

יצחק בוכריס: הוא לא בדיוק זוכר את התמרורים.

יצחק בוכריס: הוא יודע איפה הוא צריך לנסוע, ודרך איפה לנסוע.

יצחק בוכריס: אם הוא נוסע במקומות שהוא לא מכיר הוא עושה עבירות תעבורה במודע או שלא במודע.

יצחק בוכריס: אלו אנשים שלא למדו חינוך תעבורתי.

יצחק בוכריס: אלו אנשים שלקחו את ספר התיאוריה ושינינו אותו, למדו את התמרורים, ובזה תם חלקם.

יצחק בוכריס: בחינוך התעבורתי אנחנו נותנים להם עומק, הבנה והסבר, מרחיבים להם את הדעת.

יצחק בוכריס: זה לא רק שמסבירים להם שישנו תמרור "עצור", אלא אני גם יכול להסביר להם למה תמרור "עצור" הזה ממוקם כאן.

יצחק בוכריס: כשהתלמיד מבין את החשיבות והמהות של זה, והוא מבין את המיקום של התמרור, הוא גם מתייחס לזה אחרת.

יצחק בוכריס: אבל, אם כופים עליו דבר מסוים בצורה של כזה ראה וקדש, אז ההתייחסות היא שונה.

יצחק בוכריס: צריך לזכור שאלו בני נוער.

זבולון אורלב: אולי גם רחל יודעת, האם ישנו איזשהו מחקר השוואתי שבדק כעבור שנתיים,שלוש שנים, חמש שנים, בין אלה שקיבלו חינוך תעבורתי, לבין אלה שלא קיבלו חינוך תעבורתי, לגבי המעורבות שלהם בתאונות דרכים?

זבולון אורלב: זה נושא מאוד מעניין למחקר.

נילי קשת: - - -סקר מופת שהופיע בערוץ 2, ש-50% מהתלמידים הודו שהם נוהגים תחת השפעת אלכוהול.

נילי קשת: 50% אמרו שיש השפעה חיובית על ההתנהגות שלהם, ואני מדברת על התנהגות.

נילי קשת: אנחנו לא מלמדים תיאוריה.

נילי קשת: 50% מודים שיש השפעה על ההתנהגות שלהם לחיוב בעקבות החינוך התעבורתי.

יצחק בוכריס: היא ענתה על השאלה שלך.

יצחק בוכריס: היה מחקר.

זבולון אורלב: זה מעניין.

זבולון אורלב: תשקלו לבחון את הדבר הזה.

קריאה: כבודו, מי יממן את זה?

זבולון אורלב: יצחק, תודה רבה.

זבולון אורלב: מי אדוני?

אורי לאופר: שמי אורי לאופר, ואני מורה מנהרייה.

אורי לאופר: אני מלמד גם בכרמיאל.

אורי לאופר: אנחנו עשינו השנה פרויקט שהוא סיכום של כל שנת הלימודים.

זבולון אורלב: אתה מתכוון לחוברת שנתת לי בראשית הדיון.

אורי לאופר: נכון, לחוברת שיש לך ביד.

זבולון אורלב: ספר של המקיף העירוני עמל 1 על שם יצחק רבין.

אורי לאופר: זה היה סיכום של כל מה שנעשה במהלך השנים האחרונות, השנה האחרונה, בבית-הספר.

אורי לאופר: הייתי רוצה לספר אולי קוריוז קטן שייתן מושג על מה אנחנו מדברים.

אורי לאופר: ביום רביעי האחרון, ערב שבועות, הגיעה לבית הספר ועדת פרס, וד"ר רחל רותם הזמינה את כל הנוכחים לטקס שיהיה לבית-הספר הזוכה.

אורי לאופר: ביום שהגיעה ועדת הפרס אלינו לבית-הספר, ביקשו ממני מורה לחינוך תעבורתי, להגיע כמה דקות קודם לכן.

זבולון אורלב: לקבל את מכתב הפיטורין.

אורי לאופר: לקבל את מכתב הפיטורין.

אורי לאופר: ואז, הייתי צריך להסביר לוועדה מה עשינו כל השנה.

זבולון אורלב: רק בישראל.

זבולון אורלב: אבל, אתה תקבל את הפרס כנראה.

קריאה: חופש גדול.

אורי לאופר: דיברו פה על שיעורי זה"ב לבית הספר היסודי, ושיעורי בטיחות בדרכים וחינוך תעבורתי לכיתות י"א.

אורי לאופר: תלמיד בכיתה בבית-ספר יסודי שלא למד מקצוע כזה או אחר, אם הוא לא למד בכיתה ג' אז אפשר להשלים לו זאת בכיתה ד', ה, ו, ז'.

אורי לאופר: תלמיד בכיתה י"א שלא קיבל חינוך תעבורתי לא יהיה לו מתי לקבל.

אורי לאופר: זוהי ההזדמנות האחרונה שלו.

זבולון אורלב: תודה רבה לך.

זבולון אורלב: אני הזכרתי בראשית הדיון שבקדנציה הקודמת הוצעה הצעת חוק על-ידי שני חברי כנסת: חברת הכנסת רונית תירוש, וגם חבר הכנסת גלעד ארדן שבינתיים הפך להיות שר.

זבולון אורלב: בינתיים, חברת הכנסת תירוש הגיעה, והיא גם מבינה כמה דברים כמנכ"לית לשעבר של משרד החינוך.

זבולון אורלב: חברת הכנסת רונית תירוש, בבקשה.

רונית תירוש: אדוני היושב ראש, תודה רבה.

רונית תירוש: אני רציתי לחדד קצת את העובדות.

רונית תירוש: הנושא של התנהגות בכבישים ובדרכים הוא נושא שהוא תמיד היה בהחלט חלק הליבה המחייבת הלא מוצהרת של משרד החינוך.

רונית תירוש: כשנכנסתי למשרד ישבתי הרבה עם ד"ר רחל רותם על התוכניות כי חשבתי שלא נכון רק לתת את הנושא הזה בבשלות המתאימה בכיתות הגבוהות, אלא צריך להתחיל כבר בגיל הרך.

רונית תירוש: תמיד עמדה לנגד עינינו הדוגמה בטבע שאני לא רוצה לחזור עליה, עד כמה היא תפסה בגיל הרך.

רונית תירוש: חשבנו שנכון להרגיל את הילדים להתנהג בזהירות.

רונית תירוש: זה יכול להיות כהולך רגל, זה יכול להיות כרוכב על אופניים, ובוודאי כשהוא נוהג בכבישים עם מכונית כזאת ואחרת, ועוד לפני כן הנושא של הרנג'רים וטומקאר, וכל הטרקטורונים הללו.

רונית תירוש: הנושא הזה עבר איזשהו תהליך של הבשלה והתבגרות.

רונית תירוש: אני חייבת לומר שכאשר ניהלתי בית-ספר תיכון גדול מאוד, לא חשתי שהיתה מספיק הכשרה למורים עצמם.

רונית תירוש: אז אפילו לקחנו מורי נהיגה שלימדו תיאוריה בבתי-הספר.

רונית תירוש: כלומר, הנושא הזה לא היה דיסציפלינה מקצועית בתוך המשרד.

רונית תירוש: אני מזכירה זאת כי עם השנים הושקעו מאמצים רבים על מנת להכשיר את המורים, ולהפוך אותם למורים מין המניין, ולהפוך את הנושא לדיסציפלינה.

רונית תירוש: יתרה מכך, כשהייתי מנכ"לית המשרד אז גם פתחנו תוכנית עם אוניברסיטת "בר-אילן" על מנת שיהיה ממש לימודים לתעודה.

רונית תירוש: לא לתואר אומנם, אבל לימודי תעודה באקדמיה על-פי מדדים אקדמיים וכל מה שנדרש.

רונית תירוש: הנושא תפס תאוצה, ומאוד חורה לי היום שככל שזה נעשה יותר מקצועי התקצוב לזה הולך ופוחת.

רונית תירוש: אני חייבת לומר שמשרד התחבורה, להערכתי, לא ביטל את ההקצבה הזאת למשרד משום שהוא ראה את הנושא כפחות חשוב - ממש לא.

רונית תירוש: אבל, כמו שהסביר רן ארז בצורה מאוד ברורה, ככל שזה נושא שהוא לא אינטגראלי באופן מובהק עם המשרד, אז קל מאוד כשיש קיצוצים להגיד: זה יורד ראשון.

רונית תירוש: ולכן, צריך להחזיר את זה למשרד.

רונית תירוש: בעבר הרחוק זה היה במשרד, ומשום מה - אני לא יודעת בדיוק בעקבות איזה החלטת ממשלה, או משהו כזה - התקציב עצמו הועבר למשרד התחבורה, ועקב האכילס הוא באמת – כאשר יש קיצוצים זה מה שממהרים להוריד.

רונית תירוש: אילו זה היה במשרד אני בכלל לא בטוחה שהמשרד היה מקצץ בזה גם אם הוא היה סופג קיצוצים רבים, כי המשרד ראה בזה חשיבות.

רונית תירוש: והראיה, אומנם לא בחוק, אבל בהחלטת המשרד, אין אפשרות לקבל תעודת בגרות בלי הנושא הזה כמו שאין אפשרות לקבל תעודת בגרות מבלי שמיצית את הנושא של התנדבות בקהילה, מה שנקרא מעורבות קהילתית או אישית, שירות לזולת וכו'.

רונית תירוש: גם זה עבר כמה טרמינולוגיות.

רונית תירוש: לכן, אני חושבת שאנחנו צריכים לעשות מאמץ כאן בוועדת החינוך.

רונית תירוש: אדוני היושב ראש, האם גם אתה חבר בוועדת הכספים?

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: אני מסור כולי לענייני ועדת החינוך.

רונית תירוש: אז אני כן, ויכול להיות שאפשר להפעיל שם גם לחץ לא רק להחזיר את 25 מיליון.

זבולון אורלב: אגב, יש לנו חמישה חברים מוועדת החינוך שהם חברים בוועדת הכספים.

רונית תירוש: אז צריך להתאגד יחד ולהפעיל לחץ לא רק להחזיר את הכסף עצמו פר השנה, אלא באמת באופן קבוע שהתקציב, התקנה הזאת תחזור להיות תקנה בתוך המשרד.

רונית תירוש: דבר אחרון – "אור ירוק" עובדים רבות בנושא של נהגים, למי שכבר סיים בית-ספר.

רונית תירוש: הם גם עושים מחקרים.

רונית תירוש: יש להם באמת הרבה מאוד מחקרים שמוכיחים שככל שאתה נחשף לתכנים באופן תיאורטי וקצת מעשי, אתה יותר מודע.

רונית תירוש: אני לא הייתי ממסחרת את הנושא הזה בחיי אדם ולא חיי אדם.

רונית תירוש: כל בר דעת מבין שככל שאתה נחשף לחומר שקשור לעניין - ולו הציל נפש אחת, הציל עולם מלא.

רונית תירוש: ובטוח שהציל נפש אחת לפחות.

רונית תירוש: לכן, יש לזה חשיבות.

רונית תירוש: אני רק אומרת שאסור לנו להסתפק בזה.

רונית תירוש: זה ההתחלה, אנחנו צריכים להתחיל בזה, ולבקש את זה להתחלה.

רונית תירוש: אבל, צריך להחזיר את זה לתוכנית המקורית כפי שרצינו שתהיה בכיתות י', ובכיתות ה' באופן מלא ולא רק 50% מהשנתון, וגם לכיתות א' וגני הילדים.

רונית תירוש: נעשה מאמץ משותף ונקווה שנצליח.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: חבר הכנסת גנאים, בבקשה.

מסעוד גנאים: אדוני היושב ראש, תודה רבה.

מסעוד גנאים: אני כל פעם צריך לחזור על זה שהייתי לפני 5 - 6 חודשים.

מסעוד גנאים: נזכרתי שאני אולי עדיין חבר בארגון המורים.

מסעוד גנאים: כמורה בבית-ספר אני יודע עד כמה החינוך התעבורתי הוא חשוב בימים האלה שבהם אנחנו רואים תאונות.

מסעוד גנאים: למרות זאת מקצצים בדברים החשובים שקשורים לחיי אדם.

מסעוד גנאים: יש פתגם בערבית שהוא תופס גם לגבי הדיון על העסקת עברייני תנועה בהסעות תלמידים, ולשאלה מי אחראי.

מסעוד גנאים: כשהיינו בבית-ספר הכול היה ידוע – מי הרשות שהיא מומחית בדבר הזה, ומהו החוק, ועד שיקרה משהו.

מסעוד גנאים: כשקורה משהו למשל, קטטה בבית-ספר או מחוץ לבית-ספר, או תאונה, הכול אבוד, ואין אחראי.

מסעוד גנאים: בהתחלה כולם אחראים, אחר כך כאשר הדבר קורה אין אף אחד שהוא אחראי.

מסעוד גנאים: אצלנו בערבית אומרים שכאשר מתרבים המבשלים, הבישול מתקלקל.

מסעוד גנאים: כנראה שזהו הסיפור גם פה.

זבולון אורלב: בערבית זה טבחים, וברומנית זה יולדות.

זבולון אורלב: בתלמוד כתוב: אין שני מלכים משמשים בכתר אחד - הכול אותו הדבר.

זבולון אורלב: וכן, "קדירא דבי שותפיי לא קרירא ליי, ולא חמימא ליי".

זבולון אורלב: יש מאמר בגמרא שקדרה של שני שותפים היא אף פעם לא מתחממת ואף פעם לא מתקררת, כי כל שותף סומך על השני, ולא קורה איתה שום דבר.

זבולון אורלב: אז הנה היה לנו ערבית, ארמית, רומנית, אידיש.

מסעוד גנאים: בסוף השבוע נכתב שבמדינה כבר לא מדברים על שוויון, ולא על חלוקה צודקת, אלא מדברים על השאלה כמה אתה שווה.

מסעוד גנאים: כנראה שחינוך תעבורתי וחיי אדם לא כל כך שווים במדינה.

מסעוד גנאים: אני מקווה שיהיה לנו חלק בלמנוע זאת.

זבולון אורלב: יפעת קריב מהמרכז לשלטון מקומי, בבקשה.

23637: ראשית, אני רוצה לפתוח ולומר שאנחנו במרכז השלטון המקומי בהחלט מוטרדים בנושא הזה.

23637: אני לא אחזור על דבריו של רן ארז, אבל אפשר לומר שבהחלט מסכימים עם כל מילה שנאמרה.

23637: אני כן אחזור על הדגשים.

23637: קודם כל, הקיצוצים נמצאים באיזושהי רמה של עמימות וערפל.

23637: נכון להיום, לא ניתן להיערך לשנת הלימודים הבאה.

23637: אני רוצה להתייחס לנושא הזה במספר אספקטים.

23637: קודם כל, באספקט של התלמידים.

23637: אני חושבת שאין עוררין פה בחדר שכולם מסכימים באופן חד משמעי שהתלמידים חייבים, אבל חייבים, לעבור את התוכנית הזאת בכיתה י"א, רגע לפני שהם מקבלים את רישיון הנהיגה.

23637: אני מסתכלת על קבוצת הנערים שיושבת כאן, ואני חרדה לכך שהם יצאו אל הכבישים להיות נהגים מבלי לעבור את התוכנית הזאת.

23637: אנחנו צריכים לזכור שמעבר לדיונים שלנו, ולרמה שבה אנחנו יושבים ומדברים בה, בסוף היום נמצא הפרט, התלמיד, שחייב לעבור את התוכנית הזאת כי היא עושה משהו למתבגר.

23637: היא עושה לו איזשהו סוויטצ' בראש.

23637: היא לפחות גורמת לו לחשוב, ולצאת מהתוכנית הרגילה של הלימודים הפדגוגיים, וללכת למקום חשוב אחר.

23637: באספקט השני אני רוצה להתייחס אל המורה.

23637: יצא לי אומנם רק לדבר בטלפון עם אורי לאופר, וראיתי את המסירות של כל המורים לתוכנית הזאת.

23637: זה לא עוד פרנסה, זה לא עוד דבר שבא ואומר: כן יקצצו, או לא יקצצו, ואני אעבור להיות מורה אחר.

23637: אם הבנתי נכון, המורים רוצים להישאר מורים למקצוע הזה, כי הם מאמינים בשליחות ובמשימה שהם הולכים אליה.

23637: מעבר לזה, אנחנו מדברים היום על פיטורין של 160 מורים, ופגיעה ב-550 מורים, או פיטורין של 750 מורים.

23637: שוב, אני חוזרת על אותה עמימות שלא ברור כמה מורים יפוטרו.

23637: מה קורה עם פרנסתם בשנת הלימודים הבאה?

זבולון אורלב: אנחנו כבר יודעים, אנחנו רואים 31 במאי.

23637: היום יודעים.

23637: האם אני מבינה שזה 750 מורים?

רן ארז: 150 מפוטרים, ועוד כ-500 מקוצצים ב-50%.

23637: אז זוהי פגיעה מאוד משמעותית.

23637: שר החינוך אמר היום שנמנע ככל האפשר מפיטורי מורים, ובכל זאת יש פה פיטורין.

23637: זהו דבר שצריך להתייחס אליו, וכן לפגיעה במורים.

23637: מעבר לזה, אני רוצה להתייחס לנושא התקציב, וזה נאמר.

23637: אבל, מאוד חשוב לי לומר את הדבר הבא.

23637: נשאלת השאלה, כבוד יושב-ראש הוועדה, של מי האחריות על התקציב?

23637: אנחנו במרכז השלטון המקומי אומרים באופן חד משמעי שהאחריות הינה של משרד החינוך, וצריך לגלגל את האחריות חזרה לשם.

23637: לא ניתן שמספר גופים יתעמתו ביניהם או יריבו כן קיבלנו, או לא קיבלנו.

23637: יש אחריות אחת על תקציב החינוך במדינת ישראל, והיא אחריות משרד החינוך.

23637: הבקשה שלנו היא להחזיר את האחריות לשם, לבטל את העמימות, ולהגיד לנו בדיוק מה קורה עם התוכנית הזאת.

23637: לא ניתן לוותר עליה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אלי יפה ממד"א, בבקשה.

אלי יפה: אני חושב שהדיון הזה הוא דיון מאוד עצוב מעצם זה שהוא מתנהל.

זבולון אורלב: מה תפקידך במד"א?

אלי יפה: אני מנהל אגף של הדרכה, הסברה, התנדבות.

אלי יפה: הנושא הזה של חינוך לתעבורה ולבטיחות בדרכים הוא מחויב המציאות.

אלי יפה: חוץ מהחינוך הזה האפשרות לילד להיזהר היא רק בדרך אחת.

אלי יפה: אמרת קודם משפט מהתלמוד, אז בווריאציה אחרת: מי שנפגע ברותחין נזהר בצוננין, ורק מי שייפגע יידע להיזהר, אלא אם כן הוא ילמד לפני כן.

אלי יפה: אין מקום אחר ללמוד, אלא בתוך מערכת החינוך.

אלי יפה: הרשות היא גוף מאוד חיוני, ומשרד החינוך הוא מאוד חיוני.

אלי יפה: הגורם לכל הדברים האלה בסופו של דבר שעומד מאחור הוא משרד האוצר.

אלי יפה: הוא זה שקיצץ, ומשום מה ממנו מתעלמים פה.

אלי יפה: זה או בגלל שהוא לא נמצא, או שנוח לדבר עם אלה שנמצאים - זה תמיד יותר טוב.

אלי יפה: משרד האוצר קיצץ, ומשרד האוצר צריך להחזיר.

אלי יפה: גם ניידות של מד"א יפסיקו לנסוע כי הרשות תומכת גם באמבולנסים של מד"א בכבישים אדומים במקומות שאין יישובים.

אלי יפה: לכן, זה בסופו של דבר חייב לחזור למשרד האוצר.

אלי יפה: לדעתי, הקריאה מפה היא לא בין משרד החינוך לרשות.

אלי יפה: שניהם מאוד רוצים.

אלי יפה: יש מישהו אחר שנמצא מאחור ואליו צריך לכוון את השוט.

אלי יפה: תודה.

זבולון אורלב: לא מדויק.

זבולון אורלב: מבחינת סדרי שלטון לכל משרד יש כאן שר שהוא שר בממשלה.

זבולון אורלב: והשאלה היא, מיהו השר שהופך את השולחן בממשלה ואומר: רבותי, עד כאן?

זבולון אורלב: מי זה שמנהל משא ומתן, מי זה שרואה את עצמו אחראי לעסק הזה?

זבולון אורלב: שר החינוך החדש הוא באמת עם המון רצון טוב.

זבולון אורלב: הוא אדם מאוד מוכשר, ואני חושב שהוא תקווה גדולה למערכת החינוך.

זבולון אורלב: גם שר התחבורה הוא אדם מאוד מוכשר, וגם הוא חדש בתחום.

זבולון אורלב: נפלה עליהם פתאום איזושהי ירושה בלתי מתקבלת על הדעת, ועכשיו נשאלת השאלה, איך מתמודדים?

זבולון אורלב: השאלה היא, איזה שר לא ישן בלילה?

זבולון אורלב: מי לוקח את האחריות ללכת להוביל עם העניין?

זבולון אורלב: אני מסכים עם חברת הכנסת תירוש, וגם מה שאמר רן ארז, שבסופו של דבר בגלל שהמחויבות היא קודם כל מחויבות לתלמידים, אז המחויבות היא מחויבות של שר החינוך - גם אני חושב כך.

יעל פרבר: אז אותו הדבר אתה יכול להגיד על מבני חינוך והכול, שהרשות המקומית זה גם כן כאילו משרד החינוך.

זבולון אורלב: לא, לא.

זבולון אורלב: הרשות המקומית היא לא רשות מקבילה לשר.

זבולון אורלב: היא לא מופקדת על ביצוע חוקים, היא זרוע שלטונית.

זבולון אורלב: את יודעת את הוויכוח מי אחראי על הבטיחות במבני החינוך, ואת יודעת את שיטתי ששר החינוך אחראי, לא ראש הרשות כי הוא לא מופקד על החוק.

זבולון אורלב: מי שמופקד על החוק, ומי שמחייב את התלמיד ללכת לבית-הספר הזה הוא שר החינוך.

זבולון אורלב: הוא בעל הסמכות בחוק, לא ראש העיר.

זבולון אורלב: אילן גורדסקי, בבקשה.

אילן גרודסקי: אני נציג עמותת "אור ירוק".

אילן גרודסקי: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, אני מבקש להודות לכם על כך שבחרתם לקיים את הדיון החשוב הזה.

אילן גרודסקי: ברשותכם, שני משפטים מתוך דוח ועדת שיינין שאף הוא אושר על-ידי הממשלה, ואושר על-ידי הכנסת.

זבולון אורלב: ממתי הדוח הזה?

אילן גרודסקי: 2006.

אילן גרודסקי: "האחריות ללימוד עיוני של תורת הנהיגה והבטיחות בדרכים תועבר כולה למשרד החינוך והתרבות" – דאז, והתרבות – "ותהיה חלק מתוכנית הלימודים ומבחני הבגרות".

אילן גרודסקי: בכך אני מחזק את מה שאמרה חברת הכנסת תירוש.

זבולון אורלב: איפה אושר הדוח הזה?

אילן גרודסקי: בממשלת ישראל ביולי 2006.

אילן גרודסקי: ברשותך אדוני, המלצה נוספת: "קיום לימודי חינוך תעבורתי בכל שנות הלימודים בבית- הספר...".

אילן גרודסקי: אני מוחה כנגד הגישה המקלה שהיתה נהוגה כאן בדיון שהסתפקה רק בחמש שכבות לימודים במהלך חייו של התלמיד או התלמידה.

אילן גרודסקי: אני מסיים את המשפט הזה: "...

אילן גרודסקי: בשילוב תחום זה כמרכיב חובה בתעודת הבגרות, פיתוח מערך בקרה, הערכה ומדידה להערכת החינוך התעבורתי וגו'".

זבולון אורלב: תודה רבה על התרומה שלך לדיון.

זבולון אורלב: נעם עזרא מארגון הורים ארצי, בבקשה.

נעם עזרא: קודם כל, אני חבר בוועדת הפרס לבטיחות בדרכים, ויוצא לי להסתובב בבתי-הספר בארץ.

זבולון אורלב: האם עמל מנהרייה מקבלים פרס או לא?

נעם עזרא: מקבלים פרס, ובגדול אפילו.

זבולון אורלב: יצאת פה עם פרס.

זבולון אורלב: מפוטר, אבל עם פרס.

נעם עזרא: באמת, אתה רואה את העבודה בשטח, ואתה מבין שנפשנו הדבר.

נעם עזרא: עושים עבודה נהדרת.

נעם עזרא: גילם של בני הנוער הוא גיל בעייתי, כי החבר'ה האלה הם עם הורמונים, עם רישיונות נהיגה חדשים, עם לחץ חברתי גבוה, ולכן צריך להיות טיפול דווקא בהם.

נעם עזרא: הם זקוקים לכלים האלה.

נעם עזרא: זוהי הזדמנות אחרונה ללמד אותם.

נעם עזרא: אם לא ניתן להם את הכלים עכשיו אז כולנו נשלם על זה גם בחיי אדם וגם כלכלית, כי תאונות הדרכים הם נזק כלכלי עצום לכלכלה הישראלית.

נעם עזרא: אנחנו נשלם על זה הון תועפות כי אין לנו הזדמנות אחרת ללמד אותם.

נעם עזרא: הפעם הם גומרים את כיתה י"ב, הולכים לצבא,

נעם עזרא: יוצאים החוצה ויותר לא עומדים במערכת לימוד.

נעם עזרא: לכן, אני רואה בדבר הזה חשיבות עליונה.

נעם עזרא: הכי טוב שהדבר הזה יהיה בחוק בצורה מסודרת.

נעם עזרא: אני מצטרף לקריאה של "אור ירוק" שזה יהיה 12 שנים או 13 שנים בבית-הספר, כך שהנושא יילמד שנה בשנה.

נעם עזרא: אנחנו ההורים צריכים לדאוג שההורים יגיעו לבית הספר בשלום, ויחזרו הביתה ויהיו אנשים טובים יותר.

נעם עזרא: תפקיד שר החינוך הוא לדאוג לזה, ולא מאיפה הוא מביא את התקציב.

נעם עזרא: אנחנו משלמים מספיק מסים במדינה הזאת, ושימצאו את התקציב הנכון לעניין הזה.

נעם עזרא: לא מתפקידנו.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: יותם אביזוהר מנכ"ל ישראל בשביל אופניים ביקש רשות הדיבור, בבקשה.

זבולון אורלב: איך הגעת היום לכנסת?

זבולון אורלב: עם אוטו או עם אופניים?

יותם אביזוהר: עם אופניים על האוטובוס.

יותם אביזוהר: עדיין אפשר להעלות אופניים על האוטובוס.

זבולון אורלב: ברוך הבא לחבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס.

יותם אביזוהר: אני מצטרף לברכות.

יותם אביזוהר: אנחנו שוב רואים איך אגף התקציבים רואה דרך פריזמה מאוד מאוד צרה - כמה גרושים זה עולה לי, ואיפה פה העלויות החיצוניות.

יותם אביזוהר: אם עושים רק את החשבון הקר של כמה זה עולה למדינה - וחבל שאין פה את הנתונים שיש למשרד הבריאות כמה הנזק עולה בחיי אדם, וכל המשמעויות האחר.

יותם אביזוהר: פה אני חולק אולי על חלק מקודמיי, אבל את נושא הבטיחות בדרכים צריך לחבר לקונטקסט.

יותם אביזוהר: כלומר, חלק גדול מתאונות הדרכים מתרחשות בסביבת בית-הספר, חלק גדול מתאונות הדרכים מתרחשות בגלל שאזור בית-הספר הוא מסוכן.

יותם אביזוהר: אני חושב שלא יכול להיות טיפול נקודתי רק בנושא החינוך כשהוא תלוש מהתשתיות, כשהוא תלוש מהמדיניות העירונית, כשהוא תלוש מהמדיניות הממשלתית.

יותם אביזוהר: ולכן, אני חושב שמי שצריך להוביל את המלחמה בתאונות הדרכים גם כשזה נוגע לבית-הספר היא הרשות הלאומית שיש לה את ההיבט הרחב.

זבולון אורלב: האם יש לך מידע האם פחתו תאונות הדרכים ופגיעות הראש מאז שחוקקנו כאן בכנסת את החוק שמחייב רוכבי אופניים לחבוש קסדה?

נילי קשת: לא התאונות, אלא הנפגעים.

זבולון אורלב: לא התאונות, הנפגעים.

זבולון אורלב: סליחה, אני מקבל.

יותם אביזוהר: אתה במקרה שואל כאן את מי שהתנגד לחוק.

זבולון אורלב: אז סימן שאתה יודע לענות טוב.

יותם אביזוהר: אנחנו התנגדנו לחוק כמובן, לא התנגדנו לקסדות.

יותם אביזוהר: החוק הזה לא נאכף.

יותם אביזוהר: רוב הציבור הרחב הרוכב לא חובש קסדה.

יותם אביזוהר: להבנתנו, הדרך הטובה ביותר להגן על רוכבים מפגיעות ראש, ולהגן עליהם מפגיעות בכלל, זה על-ידי יצירת התשתית המתאימה.

קריאה: זה כן עושה.

רונית תירוש: אני ממש לא מסכימה שרובם לא חובשים קסדות.

רונית תירוש: זה לא נכון לומר שהרוב לא חובש קסדה.

יותם אביזוהר: זה נכון גם לפי הנתונים של "בטרם" ו"אור ירוק".

יותם אביזוהר: אבל, אפשר להתווכח על העובדות.

קריאה: רואים שלא עברת חינוך תעבורתי.

יותם אביזוהר: עברתי חינוך תעבורתי.

זבולון אורלב: המורה שלך לא היה בסדר.

יותם אביזוהר: המורה שלי כיבד את זכות הדיבור שלי.

זבולון אורלב: כן?

זבולון אורלב: מי המורה שלך?

זבולון אורלב: אתה המורה שלו?

קריאה: לא, לא.

זבולון אורלב: אתם מתכחשים, הא?

זבולון אורלב: הוא פתאום יתום, אין לו מורה.

יצחק בוכריס: במורשת ילדים רוכבים הרבה על אופניים עם קסדות.

נילי קשת: גם בנופית עם קסדות.

יותם אביזוהר: ישראל היא באמת אחת מאותן מדינות בודדות שבהן יש חוק הסדר גורף.

יותם אביזוהר: אנחנו עכשיו חזרנו מכנס בין-לאומי בבריסל, והעמדה החד-משמעית של האיחוד האירופאי היא התנגדות לחוקי הקסדה כי הם חושבים שהחוק הזה עושה נזק.

יותם אביזוהר: לא זו הדרך.

רחל רותם: לשאלת הקסדות - זוהי בדיוק הדוגמה הטובה למה צריך כל כך חינוך.

רחל רותם: עניין הקסדות באמת לא נאכף, ויש התנגדויות.

רחל רותם: אפשר להביא את זה רק דרך חינוך ושכנוע.

רחל רותם: אגב, זה היה נכון גם בחגורות בטיחות.

רחל רותם: ההצלחה היא כל כך גדולה כי החינוך עבד על הנושא.

רחל רותם: אני ממש שמחה לראות את ההסכמה הכללית על חשיבות החינוך התעבורתי.

רחל רותם: אני תמיד נתקלת בפרדוקס שכולים מסכימים עד כמה הנושא חשוב, אבל זהו הנושא הראשון שבו יש פגיעה תקציבית.

זבולון אורלב: משמרות הזה"ב כבר לא - - -

רחל רותם: ברוך השם בינתיים לא.

זבולון אורלב: זה גם כן דוגמה.

זבולון אורלב: תמיד במשטרה רצו לקצץ קודם כל את משמרות הזה"ב.

רחל רותם: זו דוגמה בזכותך, ובזכות טובים ואחרים, שברגע שנצבע תקציב - - -

זבולון אורלב: עשיתי מלחמת עולם, הצלחתי.

רחל רותם: נכון, באמת השקעת בזה הרבה.

רחל רותם: המשטרה היתה מהר מאוד מורידה את זה.

רחל רותם: אבל, זה תקציב צבוע, הם לא יכולים.

רחל רותם: יורידו את זה, התקציב יילקח.

רחל רותם: אותו הדבר יקרה אם יקרה לחינוך התעבורתי.

זבולון אורלב: האם מועצת תלמידים ונוער ארצית רוצים לומר משהו?

זבולון אורלב: באיזה כיתה אתם?

שחר לונדון: כיתה י'.

יוסי תמרוב: כיתה י"א.

זבולון אורלב: האם למדת חינוך תעבורתי?

זבולון אורלב: באיזה בית-ספר אתה?

יוסי תמרוב: אני בבית-ספר עירוני ד' בתל-אביב, ואין אצלנו חינוך תעבורתי.

זבולון אורלב: עירוני ד' תל-אביב לא לומד.

קריאה: זה ה-5%.

זבולון אורלב: לא, השנה היא הודתה שזה 8%.

רחל רותם: תהיה בדיקה ונודיע.

זבולון אורלב: האם אתה מרגיש שזה חסר לך?

זבולון אורלב: מה קורה עם חברים שלךבבתי-ספר אחרים?

יוסי תמרוב: אני יכול לספר על קרובי משפחה, בת דודה וכו', שכן אמרו שזה מועיל מאוד.

יוסי תמרוב: היא כמובן למדה אצל מורה נהיגה וכו', אבל היא אמרה שיש כל מיני ניואנסים קטנים.

זבולון אורלב: אז למה מועצת התלמידים בבית-ספר לא נפגשת עם המנהל, ושואלת מה קורה עם החינוך התעבורתי שלנו?

יוסי תמרוב: כי נדחינו לשנה הבאה.

יוסי תמרוב: אבל, קיבלנו את הזכות להידיין בנושא.

זבולון אורלב: לא הבנתי, ואמרו לכם שדוחים את זה לכיתה י"ב?

יוסי תמרוב: לא, לא - שדוחים את הדיון לשנה הבאה, כי זה ענייני בירוקרטיה.

יוסי תמרוב: המועצה בבית-הספר השנה התפרקה וכו'.

יוסי תמרוב: לא היתה לנו אפשרות לגשת.

יוסי תמרוב: אבל, קיבלנו את האישור לשנה הבאה.

שחר לונדון: שמי שחר, אני בכיתה י', ואני מקריית טבעון.

זבולון אורלב: הגעת מרחוק, קרוב לנופית.

זבולון אורלב: המורה נילי קשת היא מנופית.

שחר לונדון: בגלל זה הגענו באיחור.

זבולון אורלב: באיזה כיתה את?

שחר לונדון: אני בכיתה י'.

שחר לונדון: אני יודעת שבבית הספר שלי היו לימודי חינוך תעבורתי, ועכשיו אין.

נילי קשת: יש.

זבולון אורלב: תאמיני לי שהיא יודעת יותר טוב ממך.

זבולון אורלב: האם את זוכרת את לימודי התעבורה או את הלימודים לזהירות בדרכים בבית-הספר היסודי?

שחר לונדון: כן.

זבולון אורלב: מה למדתם שם?

שחר לונדון: בעיקרון, להביט ימינה ושמאלה לפני שעוברים במעבר החצייה, ודברים כאלה.

זבולון אורלב: זה דבר חשוב מאוד, זה אחוז לא מבוטל.

שחר לונדון: אני יודעת שרוב בני הנוער לא רואים כל כך את החשיבות בלימודי תעבורה.

שחר לונדון: זה נראה סתם כשיעור שהוא לא באמת חשוב, ולא באמת צריך להיות בו, ושעה חופשית.

זבולון אורלב: אבל, זה בכל זאת שאלה של הצלת חיים.

זבולון אורלב: מה צריך לעשות כדי שהנוער יבין שהשיעור הזה הוא חשוב?

שחר לונדון: אני חושבת שלחייב את זה כתנאי לתעודת בגרות זה דבר נכון.

שחר לונדון: אבל, זה דבר שהוא בעייתי, כמו לחייב מחויבות אישית בשביל הבגרות.

שחר לונדון: זה בעצם לכפות על מישהו.

זבולון אורלב: אבל, אם לא יכפו אז הוא לא ילמד, ואז הוא יחצה את הכביש וחס וחלילה ייפגע.

שחר לונדון: נכון.

שחר לונדון: לפי דעתי, לחייב זה הרע במיעוטו.

זבולון אורלב: כלומר, בכל האיזונים את אומרת כן לחייב.

שחר לונדון: כן.

זבולון אורלב: טוב, יש לנו אישור מועצת תלמידים - אישור חשוב.

משה עוזרי: שמי משה עוזרי, אני מהיישוב מצפה נטופה.

משה עוזרי: אני מלמד באולפנת צביה, באולפנת יהודה בעפולה.

זבולון אורלב: מה זה אולפנת יהודה?

משה עוזרי: זה בית-ספר תיכון שהפך להיות אולפנת יהודה.

זבולון אורלב: האם יש שתי אולפנות בעפולה?

משה עוזרי: כן.

זבולון אורלב: האם אתה לא מלמד בתיכון?

משה עוזרי: בתיכון, כמובן.

משה עוזרי: התיכון הדתי יהודה הפך להיות אולפנית.

משה עוזרי: הבנות הפכו להיות אולפנית, הבנים תיכון דתי, ויש גם את הישיבה.

זבולון אורלב: תמסור דרישת שלום חמה לראש האולפנה, ולמנהל התיכון.

משה עוזרי: מאה אחוז, אעשה זאת.

משה עוזרי: אני לא רוצה להתהדר, וזה גם לא עניין להתהדר.

משה עוזרי: אני גם אב שכול לבן שנהרג בתאונת דרכים.

משה עוזרי: אני עובד בחינוך תעבורתי, ומלמד חינוך תעבורתי כבר משנת 92.

משה עוזרי: אף אחד לא יכול להגיד שאין חשיבות.

משה עוזרי: החשיבות היא בכך שאנחנו לא מורים לתיאוריה, אנחנו מורים לחינוך.

משה עוזרי: אנחנו מלמדים מהות, אנחנו מלמדים את הסכנות שיכולות לנבוע מכלי הרכב שיכול להיות חדיש ביותר, סכנות שיכולות לנבוע מהכביש שיכול להיות מצוין, וגם מהנהג עצמו בתור נהג.

משה עוזרי: כלומר, את הפסיכולוגיה של הנהג, את המגבלות שלו כנהג.

משה עוזרי: לא הדגישו מספיק את התכנים, והיה חשוב לי מאוד שהתכנים האלה יובנו.

משה עוזרי: מומחים ישבו וכתבו את התכנים שאנחנו צריכים להעביר לכיתות אלה.

משה עוזרי: יש הבדל גדול בין בחור צעיר שלמד תיאוריה וניגש להוציא רישיון, לבין אותו בחור שעבר את כל המסלול דרכנו, ומוציא רישיון.

משה עוזרי: אתה מגיע אדם שעבר מסלול הכשרה מסוים שחינך אותו - לא רק לימד אותו - על החשיבות של החיים, על המגבלות שלנו כבני אדם, על מגבלות הכביש והרכב.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: ניצב משנה מאיר אור ראש מחלקת התנועה במשטרת ישראל, מה הן ההשפעות של חשש להפסקת החינוך התעבורתי מנקודת מבטה של המשטרה?

מאיר אור: אני חושב שדיברו על זה.

מאיר אור: מזמן לא הייתי בכזה פורום שבו יש כל כך הסכמה של כולם עם כולם בצורך ובנחיצות.

מאיר אור: כשמסתכלים על הנתונים, ורואים את זה לאורך כל הדרך, אנחנו יודעים שההיפגעות בכלל במדינת ישראל בתאונות דרכים היא ההיפגעות הגבוהה ביותר.

מאיר אור: כשבודקים ממה הילדים בכלל הכי הרבה נהרגים, אז זה מתאונות דרכים.

מאיר אור: כלומר, תאונות הדרכים מהוות את הסכנה המרכזית ביותר לילדים היום.

מאיר אור: לא מחלות, לא מלחמות, ולא שום דבר אחר.

מאיר אור: תאונות הדרכים הן הבעיה המרכזית.

זבולון אורלב: אגב, אלו הנתונים גם של ארגון "בטרם" - שהסיבה העיקרית שגורמת למוות בקרב ילדים מהיפגעות, עזוב כרגע מחלות, הן תאונות הדרכים.

רחל רותם: עד גיל 20.

רחל רותם: זה לא רק ילדים, זה גם בני נוער.

מאיר אור: הנושא צריך להיכנס יותר.

מאיר אור: היום המשטרה גם במשמרות הזה"ב, וגם לא מעט קצינים שלנו נמצאים יום יום בבתי-הספר גם ברמות של התנדבות, וגם מבקשות מיוחדות.

מאיר אור: אנחנו רואים את הצורך ואת הנחיצות של הדברים האלה בהדרכה ובהוספת הפאן הבטיחותי.

מאיר אור: אני יכול להגיד שאסור להוריד את זה.

מאיר אור: צריך למצוא את האחריות ואת התקציב.

זבולון אורלב: מה עובר בראש של אלה שבכל זאת ביצעו את הקיצוץ הזה?

זבולון אורלב: מה הם חושבים?

מאיר אור: אין לי מושג.

מאיר אור: לרשות הלאומית הורידו סכום די גדול של תקציב.

מאיר אור: הם צריכים לדעת מאיפה הם מורידים את זה.

מאיר אור: אני לא יושב בחלוקת התקציב.

זבולון אורלב: מי שהוריד להם ידע במה הם עוסקים?

זבולון אורלב: אתה חושב שהוא העריך שנושא החינוך התעבורתי לא ייפגע בכלל?

מאיר אור: אני לא יושב בחלוקת התקציב - אני לא איש אוצר - וגם לנו יש את הבעיות של משטרת ישראל עם התקציב.

מאיר אור: אנחנו נאבקים קשות על כל אגורה שחוקה כדי להילחם בנושא הזה

זבולון אורלב: אתם גם נהנים מהרשות, נכון?

מאיר אור: אנחנו גם נהנים מהרשות, וגם לנו היו קיצוצים.

מאיר אור: גם אנחנו נאבקנו קשה בנושא הזה כדי לא לפגוע בכל מה שקשור בפאן המשטרתי בכל מה שקשור בנושא של בטיחות בדרכים.

מאיר אור: מאוד חשוב למצוא לכך את הלחץ הנכון כדי לתת לכך את המענה הנכון.

מאיר אור: אסור לקצץ, ולטעמי צריך להרחיב את זה הרבה יותר.

מאיר אור: צריך לראות באמת איך עושים את זה נכון, ומאיפה המקורות התקציביים והאחריות כמו שאמרתם.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: אני רוצה לשאול את אפרת שמש ממשרד המשפטים שאלה.

זבולון אורלב: בכל זאת, מה הסטאטוס של החלטת ממשלה מבחינת האזרחים, כלומר מיצוי זכויותיהם?

זבולון אורלב: באה הממשלה ואומרת: אנחנו מחליטים לעשות כך וכך.

זבולון אורלב: בא מנכ"ל משרד החינוך והתרבות וקובע כך וכך.

זבולון אורלב: באה הממשלה ומאשרת את דוח שיינין שבו כתוב כך וכך.

זבולון אורלב: יש מכנה משותף אחד לכל הדברים האלה בדבר חובתה של הרשות המבצעת לקיים חינוך תעבורתי, והנה מסיבות כאלו ואחרות זה לא מתקיים.

זבולון אורלב: מה אזרח צריך לעשות מבחינה משפטית?

זבולון אורלב: אני לא שואל מה חבר כנסת צריך לעשות?

זבולון אורלב: כנראה שחבר כנסת צריך לחוקק, לא תהיה ברירה.

זבולון אורלב: מה אזרח צריך לעשות?

זבולון אורלב: האם הוא יכול להגיש בג"ץ?

זבולון אורלב: אני יודע שבשביל להפגין הוא לא צריך את הרשות שלכם.

זבולון אורלב: אבל, מה הוא צריך לעשות?

זבולון אורלב: האם הוא צריך לעשות שביתה?

אפרת שמש: ההתמחות שלי היא בנושא הפלילי ולא המינהלי.

אפרת שמש: אני כן אחזור על דבריה של היועצת המשפטית שלכם, שבאמת זה נדון לאחרונה בבית הדין לעבודה.

אפרת שמש: שוב, זה משהו שצריך לבדוק אותו.

אפרת שמש: אני לא אוכל לענות כרגע.

זבולון אורלב: טוב, צריך לבדוק אותו.

זבולון אורלב: הרב שלום מלול שהוא מנהל התיכון בישיבת "בני עקיבא- לפיד" מודיעין ביקש רשות דיבור.

זבולון אורלב: אני יודע שהייתי בחנוכת הבית, אני מחבב מאוד את הישיבה.

זבולון אורלב: אבל, לא ידעתי שקוראים לה "לפיד", ועכשיו אני יודע.

שלום מלול: ברשות כולם, דבר חשוב אחד בוודאי נעשה כאן.

שלום מלול: יש פה 30 נפשות שייזכרו עכשיו את הביקור היחיד שלהם אולי בחיים, כאשר דובר כאן בוועדה מאוד מעניינת בנושא מאוד רלוונטי.

שלום מלול: אני בטוח שכשהם ילמדו בשנה הבאה את נושא זהירות בדרכים הם יזכרו במפגש המיוחד הזה כאן.

זבולון אורלב: אני מקווה שבעקבות הדיון הזה הם ילמדו.

שלום מלול: אנחנו מלמדים בכיתה י"א, ונלמד גם אם יהיה קיצוץ כי אנחנו רואים בזה ערך עליון של חיי אדם.

שלום מלול: גם בשנים עברו אנחנו קיימנו פעילויות עם עמותת "אור ירוק", ועמותות נוספות.

שלום מלול: יש באמת כל כך הרבה אנשים טובים בתחום הזה.

שלום מלול: זהו אחד התחומים היחידים שבהם מתקשרים אליי, ומציעים חינם אין כסף: תביא אותנו להצגה, להרצאה ולפעילות.

שלום מלול: זה באמת נפלא.

שלום מלול: אני חייב לשתף איתכם בכך שאני כל כך שמח לשמוע פה צליל יפה שלא שמעתי אותו בשבוע שעבר.

שלום מלול: הייתי בערב סמים ואלכוהול במודיעין.

שלום מלול: עשו שם מפעל נהדר, אבל זה בטח לא העניין עכשיו.

שלום מלול: אבל, ישבנו שם באודיטוריום ערב שלם, שלוש שעות.

שלום מלול: לצערי, לא היה שם איש יקר כמו זבולון שייתן לי רשות דיבור.

שלום מלול: אבל, לא הוזכרה שם המילה תורה, ולא משהו מהמקורות, ולא "נשמרתם מאוד לנפשותיכם".

שלום מלול: לעומת זאת, מכאן יש לי כבר אוסף של אמרות חז"ל.

שלום מלול: אני חושב שאי אפשר לדבר על חיי אדם מבלי להביא אמרות יקרות של חז"ל מהמקורות שמלוות אותנו מהתורה דרך חז"ל.

שלום מלול: אני חייב פה להעיר שאצלנו תלמיד מגיע עם ילקוט וקסדה לישיבה, זה משהו בתודעה של מודיעין.

שלום מלול: זה לא בגלל שזורקים אבנים, אלא זה בגלל שהם רוכבי אופניים נלהבים, והקסדה היא חלק מפק"ל תלמיד.

שלום מלול: אצלנו ברוך השם זה חלק מהתודעה.

שלום מלול: אני חייב לשבח את חברת הכנסת תירוש ואת כל מי שפעל איתה.

שלום מלול: כל נושא הכנסת זהירות בדרכים לתעודת הבגרות הוא must.

שלום מלול: לצערנו הרב, אני נתקל בזה יום יום.

שלום מלול: דבר שהוא לא תעודת בגרות אין לו חשיבות בעיני התלמידים.

שלום מלול: בנוסף לניהול התיכון אני גם מחנך כיתה.

שלום מלול: יושב כאן אבא של תלמיד שלי.

שלום מלול: אני שמח על זה שהוא עבר השנה זהירות בדרכים כל השנה, בנוסף להרצאות, פעילויות, הצגות, ועבודת גמר.

שלום מלול: מר יפה יכול לספר לנו על הדברים.

שלום מלול: הכנסת הנושא לתעודת הבגרות היה דבר שהוא ממש חובה, וזאת בשביל להבהיר לתלמידים את חשיבות הנושא הזה, כי הנושא של חיי אדם לא תמיד מעניין אותם כרגע.

שלום מלול: מה שמעניין אותם זה ציוני הבגרות, המגנים והוויכוחים הללו.

שלום מלול: אתמול בשעה ארבע אחר הצהריים נכנסתי לכיתה ז' אצלנו בישיבה, ושאלתי אותם איזה נושא הכי מעניין אותם כרגע.

שלום מלול: הם אמרו לי שהם רוצים שאני אדבר על תאונות דרכים ועל זהירות בדרכים.

שלום מלול: היית בשוק.

שלום מלול: אני לא אומר לכם מהם הנושאים שציפיתי לשמוע, אבל שנערים בכיתה ז' יבקשו ממני לדבר על תאונות דרכים?

שלום מלול: לא היה מדובר בתלמיד אחד, אלא עשרה תלמידים ביקשו לשמוע על תאונות דרכים.

שלום מלול: פתחתי שם בשאלות, כמה מכם מכירים אנשים שנפגעו בתאונות דרכים?

שלום מלול: רוב תלמידי הכיתה הרימו את היד.

שלום מלול: אני לא אספר לכם את כל מהלך השעה.

שלום מלול: אבל, מחמש דקות שרציתי להפריע המשכתי שם שעה.

שלום מלול: תודה על ההקשבה ועל רשות הדיבור.

שלום מלול: אני בכלל לא בתוכנית.

שלום מלול: מכל מקום, יש תוכנית ארצית שנקראת יזמים צעירים, ובטח שמעתם במוסדותיכם על הדבר הזה.

שלום מלול: בזכות עמותת "אור ירוק" - מדובר בחברה עסקית של כיתה ט'.

שלום מלול: פניתי השנה לתלמידים שלנו, ואמרתם להם שישנה אפשרות - כמו בשנים עברו - לפתח מוצר עסקי כלכלי.

שלום מלול: אמרתי להם שהציעו לי לפתח מוצר שיציל חיים.

שלום מלול: זה לא כלכלי, לא יתלהבו מהם.

שלום מלול: אבל, אם הם יאמינו בזה אז זה שווה הכול.

שלום מלול: הם הלכו על מוצר שיציל חיי אדם בכבישים.

שלום מלול: מדובר במדבקה ואמנה של הנהג הזהיר.

שלום מלול: נהג זהיר שחותם על אמנה משלם 20 שקלים ומקבל מדבקה אותה הוא מדביק על זכוכית רכבו האחורית, ואז כולם יודעים שזוהי גאוות יחידה: אני חתמתי על אמנה של נהג זהיר על הכבישים.

שלום מלול: החבר'ה קצת נכנסו לדכדוך בשבוע שעבר, התחרות היתה השבוע.

שלום מלול: נתתי להם שיחת מוסר ואמרתי להם שגם מקום אחרון יהיה המנצח, כי אנחנו קנינו חיי אדם.

שלום מלול: הם זכו במקום רביעי, וחזרו עם חיוך מאוזן לאוזן.

שלום מלול: אני גאה בהם, ואני שמח שזוהי ההזדמנות להביא לידיעתכם את המוצר הזה.

זבולון אורלב: הרב שלום מלול, תודה רבה לך.

זבולון אורלב: אני באמת מקווה שבזכות הדיון הזה התלמידים יזכו ללמוד לימודים מסודרים בחינוך תעבורתי בכיתה י"א בשנה הבאה.

זבולון אורלב: חבר הכנסת מוזס, בבקשה.

מנחם אליעזר מוזס: שלום לכולם.

מנחם אליעזר מוזס: ברשות היושב ראש, אורחים נכבדים, נגזר עלינו בכנסת הזאת לרקוד על כמה חתונות בעת ובעונה אחת.

מנחם אליעזר מוזס: אני חבר גם בוועדת הכלכלה, וגם בוועדת החינוך, ושתיהן ממש חופפות באותן שעות.

מנחם אליעזר מוזס: אני בא עכשיו מוועדת הכלכלה שבה נערך דיון על החברה הלאומית לדרכים, מע"צ לשעבר, בראשות פרופ' אלכס ויז'ניצר.

מנחם אליעזר מוזס: הוא לפי תומו מספר שם ש-20 מיליארד שקל משקיעים בכבישים, אבל הנושא החינוכי הוא הדבר המרכזי במניעת נפגעים ותאונות דרכים.

מנחם אליעזר מוזס: אמרתי לו: אתה יודע שמקצצים בזה.

מנחם אליעזר מוזס: הוא ממש הזדעזע.

מנחם אליעזר מוזס: הוא אמר שהוא לא ידע בכלל על כך.

מנחם אליעזר מוזס: הוא אמר שכל ההשקעה הזאת תלך לטמיון אם לא יחנכו.

מנחם אליעזר מוזס: זה נכון שמצב הכביש הוא דבר חשוב, אבל הנושא החינוכי והתלמידים הם הדבר הראשון, בפרט בפגיעה בילדים ובתלמידים.

מנחם אליעזר מוזס: כשספרתי לו על כך הוא היה ממש מזועזע מכל הסיפור הזה, וגם אני אותו הדבר, וכולם כאן.

מנחם אליעזר מוזס: אנחנו יודעים ש"נשמרתם מאוד לנפשותיכם" זה צו התורה, ופיקוח נפש דוחה שבת ויום כיפור.

מנחם אליעזר מוזס: אני מקווה שבאמת הוועדה הזאת בראשות ידידי מר זבולון אורלב תצא מכאן עם קריאה לממשלה לחזור בה מהקיצוץ הזה.

מנחם אליעזר מוזס: תודה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: תם הדיון, אני רוצה להתחיל לסכם אותו, ולומר שהוועדה שמעה בדאגה עמוקה על כך שבעקבות הקיצוץ בתקציב הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, ובהיעדר הסכם תקציבי בין הרשות לבין משרד החינוך, אין תקצוב בשלב זה ללימודי חינוך תעבורתי בחינוך העל-יסודי בשנת הלימודים הקרובה תש"ע.

זבולון אורלב: הוועדה קובעת כי מצב זה הוא בלתי נסבל, כרוך בסכנת נפשות ממשית וודאית, ותובעת משר החינוך לקיים דיון דחוף עם שר התחבורה, ועם גורמים נוספים בממשלה כמו האוצר, על מנת למצוא את המקורות התקציביים כדי להבטיח את המשך ביצוע התוכנית של חינוך תעבורתי בבתי-הספר העל-יסודיים.

זבולון אורלב: הוועדה קובעת כי חובת המדינה להבטיח חינוך תעבורתי באשר קיימת הסכמה רחבה שהוא מונע היפגעות של תלמידים, ומחנך תלמידים להיות נהגים זהירים יותר.

זבולון אורלב: הוועדה קוראת לשר החינוך לפעול כדי שהתקציב הדרוש להפעלת תוכנית זו יאוגם במלואו במשרד החינוך, ואינה רואה שום תועלת לפיצולו בין משרד התחבורה לבין משרד החינוך.

זבולון אורלב: הוועדה גם קובעת - וזה יהיה בהתחלה - כי תביעתה מן הממשלה מבוססת על החלטת הממשלה תד/8 מספטמבר 93, על אישור הממשלה את דוח שיינין משנת 2006, וכן על הוראות חוזר מנכ"ל סח/10, אייר תשס"ח, יוני 2008, בסעיף 5.2 בטיחות וזהירות בדרכים.

זבולון אורלב: הוועדה קובעת כי ספק אם ניתן לפתוח את שנת הלימודים תש"ע אם עניין זה לא יוסדר, וקוראת לכל הגופים הנוגעים בדבר כמו: ארגוני המורים, עמותת "אור ירוק", ויתר הארגונים הציבוריים, להפעיל את מלוא השפעתם על מנת שעניין זה יוסדר.

זבולון אורלב: במקביל, ישקלו חברי הוועדה.

זבולון אורלב: רונית, את מציעה להגיש את החוק מחדש, או שאין סיכוי להעביר אותו?

רונית תירוש: אפשר לנסות.

זבולון אורלב: לנסות.

זבולון אורלב: חברי הוועדה יזמו הגשה מחודשת של החוק המחייב את משרד החינוך לבצע את החינוך התעבורתי בתוכנית הלימודים במתכונת שהוגשה בכנסת השש-עשרה.

זבולון אורלב: רונית, האם את מסכימה להוביל?

זבולון אורלב: חברת הכנסת רונית תירוש הסכימה להיות יוזמת החוק, ואני מוכן להצטרף ליוזמים.

זבולון אורלב: אני אצטרף ליוזמים ונחתים את חברי הוועדה.

זבולון אורלב: הדבר האחרון הוא - במהלך הדיון גם התברר שגם בחינוך היסודי התוכנית איננה מופעלת במלוא היקפה, ורק כמחצית מהכיתות זוכות לקבל את התוכנית של הזהירות בדרכים.

זבולון אורלב: הוועדה פונה לשר החינוך על מנת שמשרדו המופקד במישרין על תוכנית זו יבצע את התוכנית בשלמותה.

זבולון אורלב: הסעיף האחרון - במהלך דיוני ההיערכות לשנת הלימודים תש"ע תחזור הוועדה לקיים דיון מעקב כדי להבטיח ששנת הלימודים תיפתח, ומייד בראשיתה תופעל התוכנית, הן בחינוך היסודי במלואה, והן בחינוך העל-יסודי במלואה.

זבולון אורלב: יעל, כלומר זה ייכנס חלק מהתוכנית, אז תמשיכו הלאה לגלגל את הדברים האלה.

זבולון אורלב: הוועדה גם רשמה הערה להנהלת הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים על כך שלא מצאה לנכון שמנהליה הבכירים יופיעו לדיון חשוב זה הכרוך בשמירת חייהם של תלמידי ישראל.

רונית תירוש: מאחר וזה מצולם, והעוזרת הפרלמנטארית שלי צופה בדיון, אז היא כבר סימסה לי שההצעה הוגשה פעם נוספת.

זבולון אורלב: אז אנחנו רושמים לפנינו שההצעה כבר הוגשה פעם נוספת.

רונית תירוש: אני צריכה את הכוח שלך.

זבולון אורלב: אם אפשר - ברצון.

זבולון אורלב: תודה רבה, הישיבה נעולה.