ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 12, 2009-05-25 09:30

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא הצעה לסדר בדיון מהיר בנושא התרחשויות קשות ביותר בהוסטל פגועי הנפש חיי עזרא בנתניה, של חברי הכנסת שלי יחימוביץ, שלמה מולה, אורלי לוי ודב חנין.

חיים כץ: אני רוצה לפתוח את הדיון הזה בדברי הסבר של חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת שיושבים פה ואני ביקשנו לקיים פה דיון מהיר בכל הנוגע למה שמתרחש בהוסטל "חיי עזרא".

שלי יחימוביץ': תמצית הדברים היא כזאת: מדובר בהוסטל שבו חוסים נפגעי נפש בוגרים; מועסקים בו 15 עובדים, רובם נשים, שחלקן יושבות כאן, ואני מניחה שגם להן יהיה מה לומר.

שלי יחימוביץ': לפני פרק זמן מסוים, בתחילת חודש אפריל האחרון, פנו העובדים להסתדרות בנתניה אחרי שנעשה ניסיון להחתים אותם על חוזה העסקה אישי חדש מסוגו, מה שנקרא משרת אמון.

שלי יחימוביץ': משרת אמון עד לפני כמה שנים הייתה שמורה לעובדים בכירים במיוחד בתפקידי ניהול בכירים שקיבלו שכר גלובלי וכל חוקי העבודה וחוקי המגן לא חלו עליהם.

שלי יחימוביץ': אגב, אני למשל, בעבודתי הקודמת כבכירה בחברת החדשות של ערוץ 2 הייתי על חוזה כזה, ממש כמו החוזה שמנסים להחתים עליו את העובדות האלה.

שלי יחימוביץ': משרת אמון.

שלי יחימוביץ': ואכן כשהגשתי את "פגוש את העיתונות" בשבת לא הייתי זכאית לתשלום לפי חוק עבודה ומנוחה; אלא מאי, בחוזה הבכירים שלי שכר הברוטו שלי היה 54 אלף שקלים בחודש.

שלי יחימוביץ': על משכורות כאלה חותמים חוזה אמון.

שלי יחימוביץ': לא כאלה.

שלי יחימוביץ': גליה מאור היא במשרת אמון.

שלי יחימוביץ': בכירים מסוימים במשק הם במשרת אמון, אבל עובדות שעושות את העבודה הקשה והסיזיפית הזאת בשכר מינימום הן במשרת אמון?

שלי יחימוביץ': מחתימים אותן על חוזה דרקוני לחלוטין, ובו הן מודיעות, שהן מסכימות שחוק שעות עבודה ומנוחה לא יחול עליהן.

שלי יחימוביץ': הן יעשו משמרות בשבת, הן יעבדו בשבת – החוקים לא יחולו עליהן.

שלי יחימוביץ': השכר שלהן לעולם יישאר שכר מינימום – 3,950 שקל, 100 שקלים יותר משכר המינימום.

שלי יחימוביץ': לא משנה כמה הן עובדות ובאיזה שעות הן עובדות, חוקי העבודה לא חלים עליהן.

שלי יחימוביץ': ועוד גם, שים לב על מה מחתימים אותם: הן מודיעות שההסכמים הקיבוציים לא חלים עליהן ושכל מה שמושג בין ההסתדרות לבין המעסיקים לא חל עליהן, ולא רק זה, הם מצהירים בחוזה שהם לא חברים בארגון עובדים.

שלי יחימוביץ': בלי זה הם לא יכולים להיות עובדים במקום.

שלי יחימוביץ': זה דבר מטורף, זה בניגוד לזכות ההתארגנות הבסיסית ביותר שמעוגנת באמנות בינלאומיות ובחקיקה.

שלי יחימוביץ': העובדים אמרו – לא, אנחנו לא רוצים לחתום על החוזה הזה.

שלי יחימוביץ': הלכו להסתדרות, ההסתדרות איגדה אותם לוועד, אלא שהבעלים לא מכיר בקיומם של ועדים, בקיומה של הסתדרות ובקיומה של העבודה המאורגנת - -

דב חנין: - - - תשובה של הכנסת.

שלי יחימוביץ': נכון.

שאול בוארון: כל הדברים האלה לא נכונים, הם מסולפים.

חיים כץ: אתה תקבל את זמנך, תהיה לך אפשרות לדבר.

חיים כץ: תאמין לי, אני גם אדאג שלא יפריעו לך.

שלי יחימוביץ': נבחרו שלושה נציגים לוועד, נבחר ועד.

שלי יחימוביץ': מר שאול בוארון סירב לנציגי ההסתדרות להיכנס לשטח המקום, כמו שאנחנו מכירים כשיש ניסיונות התארגנות.

שלי יחימוביץ': הוא התבטא בחריפות ובביטויים קשים כלפי ההסתדרות, והוא גם כינס את העובדים והודיע להם שמי שלא יחתום על החוזה הזה, השכר שלו ירד מ- 23 שקלים לשעה ל-22 שקלים לשעה.

שלי יחימוביץ': שים לב על אלו סכומים אנחנו מדברים, זה פשוט כבשת הרש במובן החמור ביותר.

שלי יחימוביץ': מאז החל מהרגע הזה – התעמרות בלתי פוסקת בעובדים, התעללות, ביזוי, כל מיני איסורים הזויים לחלוטין שהם יתארו יותר טוב ממני.

שלי יחימוביץ': כאוס מוחלט.

שלי יחימוביץ': האיש לא מכיר בקיומו של ועד עובדים.

שלי יחימוביץ': אני באמת חושבת שהוועדה הזאת צריכה להתכנס במקרי קצה – לא על כל סכסוכון עבודה.

שלי יחימוביץ': אבל כאן לא מדובר בסכסוך עבודה, אלא מדובר על ביזוי של החוק, על התעמרות בעובדים.

שלי יחימוביץ': הוועדה צריכה לשים קו גבול לסיטואציה הבלתי אפשרית הזאת שכרוכה גם בהתעללות נפשית ולהודיע לבעלים שוועד זה ועד, הסתדרות זה הסתדרות, זכויות עובדים אלה זכויות עובדים.

שלי יחימוביץ': הדבר הזה גם גולש לפגיעה במצבם של החוסים, ואנחנו צריכים לומר היום את דברנו באופן מאוד נחרץ.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: תודה רבה, אדוני.

דב חנין: אני, כמובן, מצטרף לכל דבריה של חברתי, חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

דב חנין: אבל אני רוצה להוסיף כמה נקודות.

דב חנין: אני קראתי את החוזה שרוצים להחתים אתכם עליו, ואני חייב לומר שזה חוזה מזעזע.

דב חנין: חברת הכנסת יחימוביץ אמרה בצדק שאחד הדברים שדורשים מכם הוא לחתום על הצהרה שאתם לא חברים באיגוד עובדים.

דב חנין: אם אתם חותמים על הצהרה כזאת, ואתם עושים את הדבר האלמנטרי להצטרף להסתדרות או לארגון עובדים שיגן עליכם, אתם כבר נמצאים במצב של הפרת חוזה, בזמן שאתם בסך-הכול מנסים לממש את הזכות הבסיסית שלכם העובדים להגן על עצמכם ולהיות מיוצגים במסגרת של ארגון עובדים.

דב חנין: דובר על מה שדורשים מכם – 43 שעות עבודה בשבוע, כולל שבתות וחגים כי זה שבעה ימי עבודה בשבוע.

דב חנין: השכר הוא באמת טיפ-טיפה מעל שכר המינימום.

דב חנין: זה כמובן, כמו שאמרה חברת הכנסת שלי יחימוביץ מוגדר משום-מה משרת אמון כדי שאפשר יהיה לשחק עם שעות העבודה שלכם באופן חופשי.

דב חנין: נוסף לכך, אני רוצה לציין את מה שמופיע בנספח לחוזה – מערכת הקנסות המשוכללים.

דב חנין: אתם הרי משתכרים ל כך הרבה כסף, שכנראה יש לכם עודפים, ולכן אם אתם לא מגיעים לישיבה עם נציג ההנהלה קונסים אתכם ב-200 שקל.

דב חנין: לדעתי, בדרך הזאת, אחרי חודש-חודשיים של עבודה אתם בכלל תהיו חייבים לבעל הבית כסף.

דב חנין: כדאי מאוד להיזהר.

דב חנין: כי על כל דבר קטן אתם צריכים לשלם כסף.

דב חנין: אתם מעשנים, משלימים כסף.

דב חנין: לא בריא לעשן, אבל עולה כסף לקנות את הסיגריות, אתם לא צריכים לשלם גם להנהלה על הסיגריה שאתם מעשנים; אתם מאחרים – אתם משלמים כסף; אתם לא מגיעים אתם משלמים כסף; אתם מתחצפים – אתם משלמים כסף; אתם לא מגיעים חלילה לפגישה עם נציג ההנהלה – זה הדבר הכי חמור, העבירה הקשה ביותר שיש שם בספר החוקים – אתם משלמים הרבה כסף.

דב חנין: בקיצור, זה מקום עבודה, שלדעתי, נועד לפרנס את הבעלים בדרך שאחרי שהות קצרה תצטרכו לשלם לו על שהוא בכלל מסכים להעסיק אתכם במקום הזה.

דב חנין: אדוני היושב ראש, התמונה הזאת היא תמונה נוראה.

דב חנין: היא תמונה שחייבת להיות לגביה אמירה מאוד חדה וברורה של הוועדה הזאת.

דב חנין: אנחנו צריכים להעביר לכל המעסיקים במדינת ישראל אמירה ברורה שלפיה העובדים אינם הפקר וזכויות העובדים אינם הפקר.

דב חנין: אם יהיו שיבחרו בדרך הזאת וינסו להחתים את העובדים שלהם על חוזים דרקוניים של שלילת כל הזכויות, כל המעמד וכל הכבוד האנושי הם יצטרכו להגיע לכנסת ולהסביר מה מתרחש כאן.

דב חנין: אדוני המעביד, אני מאוד ארצה לשמוע את ההסברים שלך, אבל אני חייב לומר לך שאני מתקשה מאוד להבין איך אפשר להגיע לכאן ולהתייצב מאחורי הטקסט.

שאול בוארון: אני אסביר.

דב חנין: איך אפשר לבוא ולהסביר לנו שכך אפשר להתנהל ולהתנהג עם עובדים במדינת ישראל?

שאול בוארון: תן לי את הזמן ואני אסביר.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: חבר הכנסת שלמה מולה.

שלמה מולה: אדוני היושב ראש, בכל זאת, זאת הפעם הראשונה שאני מופיע פה, ואני רוצה לברך אותך על היותך יושב ראש הוועדה, אתה איש ראוי, וכמי ששומר על זכויות עובדים חשוב שאתה תנהל את הוועדה.

חיים כץ: תודה רבה.

שלמה מולה: אני מצטרף לדבריהם של חברי הכנסת שלי יחימוביץ ודב חנין.

שלמה מולה: במדינת ישראל ההמצאות שיש כדי לפגוע בזכויות עובדים עברו כל גבול אפשרי.

שלמה מולה: כל הסבר שיהיה לחוזה כתוב וגם אם ניתן פרשנות ראשית או של גמרא – בסופו של דבר מה שכתוב, כתוב.

שלמה מולה: עינינו רואות.

שלמה מולה: זה מאוד מעציב אותי.

שלמה מולה: דווקא מקומות העבודה היו צריכות לשים נר לרגליהן את ההגנה על זכויות העובדים.

שלמה מולה: במלוא מובן המילה מאל"ף ועד תי"ו, וכן לעודד התארגנויות של עובדים וועדי עובדים; לראות אותם שותפים לחוויה היומיומית שלהם במקום העבודה.

שלמה מולה: הנישול הקבוע של העובדים מצד המעסיקים מזכויות זה דבר מעציב בחברה פתוחה ומודרנית.

שלמה מולה: היינו רוצים לראות שמקומות העבודה רואים את כבודם של העובדים מעל הכול.

שלמה מולה: מה שאנחנו רואים הוא מאוד עצוב, ואנחנו לא ניתן שירמסו את זכויות העובדים.

שלמה מולה: זה לא יקרה.

שלמה מולה: בשביל זה אנחנו כאן, כמה שאפשר.

שלמה מולה: אבל הבעיה היא לאו דווקא רק מקום עבודה כזה או אחר בלבד, והתפיסה החברתית שלנו בכל הנוגע לזכויות עובדים היא בעייתית מאוד, ובוודאי בשנים האחרונות.

שלמה מולה: יהיו כאלה שיגידו, אתם סוציאליסטים?

שלמה מולה: כן, אני מוכן שיגידו לי.

שלמה מולה: אני סוציאל-דמוקרט, אני קודם כול רוצה לתת את הזכויות לעובד, ואחר-כך אדאג למעביד.

שלמה מולה: לבוא ולהגיד שמשרות יהיו משרות אמון זה מתכון להגיד, יאללה, בואו נפגע עד הסוף בזכויות עובדים.

שלמה מולה: כל סוגיית משרות האמון זה דבר רע מאוד, וצריך להעביר את זה מהעולם, אבל בוודאי כשמדובר בעובדים שמביאים את פרנסתם הפשוטה הביתה.

שלמה מולה: קשה מאוד לכל אחד מאתנו להתמודד בצורה כזאת עם הקפיטליזם המשתולל, הדורסני.

שלמה מולה: אדוני היושב ראש, אני מודה לך שאתה מקיים את הדיון.

שלמה מולה: אני מודה לחברתי, חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

שלמה מולה: אף אחד לא יכול לערער על היותה מליצת יושר על זכויות העובדים.

שלמה מולה: בעניין הזה אני אשמח לשמוע מההנהלה מה יש להם להגיד, אבל אני מבקש שתגידו לנו את כל האמת.

שלמה מולה: תודה רבה.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: חבר הכנסת אריה ביבי.

אריה ביבי: אדוני היושב ראש, אני רוצה לדבר גם על הפן הזה וגם על הפן האחר.

אריה ביבי: זכויותיהם של עובדים נרמסות בידי חברות כוח אדם וחברות השמה כאלה ואחרות.

אריה ביבי: מענישים אותם על כך דבר חוקי ולגיטימי ביותר – על רצונם להתאגד.

אריה ביבי: הייתי רוצה שמכאן גם תצא קריאה שכבודם של עובדים לא יירמס.

אריה ביבי: בפן האחר: יש כ-26 קבלנים שמפקחים על מאות הוסטלים.

אריה ביבי: עד לפני זמן לא רב היו בסך-הכול כ-15 מפקחים ולא יותר.

אריה ביבי: אני דולה את זה מהעיתונות.

אריה ביבי: המפקחים האלה היו צריכים לפקח על מאות הוסטלים.

שלי יחימוביץ': זה מופיע בדוח מבקר המדינה.

אריה ביבי: זה מה שאני רוצה לומר.

אריה ביבי: זה הופיע בעיתונות, זה הופיע בדוח מבקר המדינה.

אריה ביבי: משרד הרווחה יכול לשלול רישיון מכל בעל הוסטל, מכל קבלן שמנהל את ההוסטל בכך שהוא מבקר ורואה את כל הליקויים.

אריה ביבי: אנחנו עדים לליקויים בחוסים האלה שהם מאוד מסכנים – אם זה בהתעללות מינית, אם זה במכות, במעשים כאלה ואחרים.

אריה ביבי: זה חוסר פיקוח.

אריה ביבי: צריכה לצאת קריאה גם למשרד הרווחה, לא רק לאותו קבלן שמפעיל.

אריה ביבי: והנה, אותו קבלן מפעיל על-פי מפתח.

אריה ביבי: לפי המפתח, על מספר מסוים של חוסים צריכה להיות מטפלת, צריך להיות טבח וכולי.

אריה ביבי: מה קורה במציאות?

אריה ביבי: אם הפיקוח היה נכון היו מגלים שאשתו פתאום רשומה, והבת שלו רשומה והיא לא מופיעה – כל זה על חשבון אותם חוסים מסכנים שלא מקבלים את הטיפול הראוי.

אריה ביבי: מכאן צריכה לצאת קריאה אחת לכיוון ארגון העובדים ולתת את הגב ואת הגושפנקה שלנו, והקריאה השנייה למשרד הבריאות שיתעורר.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: חבר הכנסת משה מטלון.

 משה (מוץ) מטלון: אני רוצה לומר בקצרה את הדברים.

חיים כץ: אנחנו נשמח אם זה יהיה בקצרה.

 משה (מוץ) מטלון: אני יודע, אני מסתכל על השעון.

 משה (מוץ) מטלון: שעון חדש?

חיים כץ: כן.

חיים כץ: ארבע שנים.

אריה ביבי: הוא תמיד מסתכל על השעון.

אריה ביבי: אבל אני מצטרף למולה שאמר שהוא היושב ראש הכי טוב.

 משה (מוץ) מטלון: אני רואה בסופו של יום את האיש בקצה.

 משה (מוץ) מטלון: האיש בקצה ומשרות אמון – אני עוד לא מכיר משרות אמון בשכר כזה – אני רואה את המטופל ואת החוסה.

 משה (מוץ) מטלון: הרי ברור לכולנו שככל שהמעסיקים ירעו ויקשו את לבם על העובדים כך ייגרם הנזק לאיש בקצה שבאמת זקוק לקבל את היחס, את הטיפול הטוב.

 משה (מוץ) מטלון: איזו מוטיבציה אנחנו נותנים לעובדים האלה ברגע שאנחנו דורכים ורומסים אותם?

 משה (מוץ) מטלון: הוועדה בראשותך צריכה להתייחס, מעבר להסכמים האלה, למצבם האמיתי של אותם חוסים שבסופו של יום הם אלה שאמורים לקבל את הטיפול המיטבי.

 משה (מוץ) מטלון: תודה.

חיים אמסלם: אני רוצה לעשות הבחנה.

חיים אמסלם: אני לא רוצה לדבר כרגע על זכויות העובדים ועל זכות ההתארגנות, ואפילו לא על השכר, כי הרי המעביד יכול להגיד, זאת המשכורת שאני נותן לכם, אתם רוצים, בבקשה, אתם לא רוצים – אל תבואו.

חיים אמסלם: אבל צריך להיזהר ולמתוח קו ברור בין זה – שאני לא מצדיק – לבין אווירת מתח וחרדה בקרב העובדים במקום.

חיים אמסלם: גם על העבד כתוב בתורה: "לא תרדו בפרך".

חיים אמסלם: גם בעבד אתה לא רודה.

חיים אמסלם: לכן צריך לוודא שמקום העבודה לא יהיה מקום שעל דבר כזה קטן מתחילים להעניש את העובד, ולהפחית קצת את משכרו הזעום ממילא.

חיים אמסלם: את זה אני רוצה להדגיש.

חיים אמסלם: תודה.

חיים כץ: הדיון הזה בא דווקא בנושא העובדים ולא החוסים.

חיים כץ: אני מבין שהעובדים נותנים שירות טוב, והחוסים מקבלים שירות טוב, והעובדים במקרה הזה הפכו להיות מקופחים.

חיים כץ: הייתי רוצה לשמוע אחד מהעובדים.

 משה (מוץ) מטלון: זה הא בהא תליא.

אריה ביבי: אדוני היושב ראש, אתה תמים.

חיים כץ: בסדר, אבל אני רוצה להאמין.

חיים כץ: מי הגיע מנציגי העובדים?

חיים כץ: אם יש מישהו שפוחד, אין לכם סיבה לפחד.

קריאה: העובדות חוששות קצת.

חיים כץ: משה, בבקשה.

משה סמיה: בוקר טוב לכולם.

משה סמיה: אני יושב ראש ההסתדרות בנתניה.

משה סמיה: אני מודה לך, יושב ראש הוועדה, על שנעתרת לקיים את הדיון.

משה סמיה: אני מודה לחברי הוועדה, ובמיוחד לחברתי שלי יחימוביץ על שנעניתם במהרה לקיים את הדיון הדחוף שבמקורו היה אמור להיות דיון בנושא עובדים, אבל בימים האחרונים משיחות שהיו לי עם עובדות יש גם דברים שקשורים לחוסים.

משה סמיה: העובדות ידברו על זה בהמשך כשהן יקבלו יותר ביטחון- -

קריאה: הן לא ידברו.

משה סמיה: כל הנושא של ההוסטלים התחיל בוועדה לפני כשלוש שנים.

משה סמיה: לפני כשלוש שנים התקיים פה דיון בהשתתפות של לוביסטים רבים לבטל מספר מעונות בארץ, שאחד מהם היה בנתניה, ובו היו כ-200 חוסים.

משה סמיה: היה שם הסכם קיבוצי, ועד עובדים, שכר הוגן, טיפול נאות בחוסים, אבל זה הפריע למישהו שרצה לעשות רפורמה בבריאות הנפש והחליט להעביר את החוסים לקהילה.

משה סמיה: אחד המקרים של חוסים בקהילה זה הוסטל "חיי עזרא" ועוד מספר הוסטלים בנתניה והסביבה גם של חברת א.ב.

משה סמיה: שיקום וגם של חברות אחרות.

שלמה מולה: איזו חברה?

משה סמיה: א.ב.

משה סמיה: שיקום שנמצאים פה.

משה סמיה: כמו שראיתם שהעובדות קצת פחדו, עוד מעט הן יקבלו ביטחון, והכול יתנהל על מי מנוחות- -

חיים כץ: יש להן גב של ההסתדרות.

משה סמיה: בזכותכם ובזכות התקשורת העובדים מבינים שיש להם זכויות, ויש להם בית שנקרא הסתדרות.

שלי יחימוביץ': העובדים שיושבים פה הם העובדים שהיו אז?

משה סמיה: חלקם עבדו גם באותו מקום עבודה שהיה בו הסכם קיבוצי.

חיים כץ: כמה שעות העובדים האלה עובדים ביום?

משה סמיה: יש כאלה שעובדים 4 שעות, יש כאלה שעובדים 6 שעות, ויש כאלה שעובדים 20 שעות.

חיים כץ: אלה שעובדים 20 שעות מקבלים שעות נוספות, לפי החוק?

משה סמיה: לא.

חיים כץ: לא מקבלים עבור שעה ראשונה 125%- -

שאול בוארון: הם לא עובדים 20 שעות.

משה סמיה: הם נמצאים בהוסטל 20 שעות.

משה סמיה: אני אתן ליושבת ראש הוועד לדבר, היא תספר לך בדיוק כמה שעות היא עובדת- -

חיים כץ: לא היא.

חיים כץ: אני רוצה לדעת אם על שבת מקבלים תשלום מיוחד.

משה סמיה: - - ניתנו לה כמה שעות לנוח, אבל לפני שבוע בעל הבית זרק לה את המזרון ואסר עליה לנוח אפילו.

חיים כץ: אני רוצה לדעת האם על שבת מקבלים תשלום מיוחד.

חיים כץ: עכשיו אנחנו מדברים על ויתור של מחצית דמי ההבראה.

חיים כץ: הייתי רוצה לדעת אם הם מקבלים את ההבראה, לפי התעשיינים, לפחות 10 ימים – 371 שקלים.

חיים כץ: אני רוצה לדעת על הדברים הקטנים.

חיים כץ: כל החיים בנויים מפרטים קטנים.

משה סמיה: על הפרטים הקטנים יהיה הכי נכון לשמוע מחנה.

חנה הראלי: אני עובדת שש שנים בהוסטל.

חנה הראלי: אני מדריכה.

חנה הראלי: הייתי מטפלת שש שנים בהוסטל; לפני שנה הלכתי לעבוד בעוד מקום עבודה שהוא מקום העבודה העיקרי שלי.

חנה הראלי: בהוסטל אני עושה לילה בשבוע, תגבורים וחצי שבת.

חנה הראלי: אני עובדת מיום שישי ב-14:00 בצהריים עד שבת ב-11:00 בבוקר, ומרוויחה 350 שקל למשמרת.

חיים כץ: 21 שעות.

חיים כץ: חנה הראלי: בדיוק.

חיים כץ: מ-1 במאי הבהיר לי מר שאול, הבוס שלי, שמעכשיו אקבל על כל שעה 23 שקלים.

חיים כץ: זה פחות משכר מינימום.

קריאה: זה יותר.

חיים כץ: 350 לחלק ל-21?

חנה הראלי: ללילה הייתי מקבלת 160 שקל- -

חיים כץ: תוספת?

חנה הראלי: לא.

חנה הראלי: זה לילה של יום רגיל.

חנה הראלי: עכשיו העלו לנו ל-209 שקל ללילה, אבל קודם היינו יכולים ללכת לנוח ב-10:00 וב-6:00 לקום, להתארגן, לתת אוכל- -

חיים כץ: איפה לישון, במקום?

חנה הראלי: כן.

חנה הראלי: לא.

חנה הראלי: זה מה שמרוויחים ללילה.

חיים כץ: יש דבר כזה שקוראים לכם בלילה?

חנה הראלי: בוודאי, דופקים בדלת.

חיים כץ: ואז אתם מקבלים שעות כוננות?

חנה הראלי: העלו לנו את זה ל-209, אבל בתמורה – לא חינם – אני באה בשעה 10:00 לעשות סיבוב עם המדריכה שנמצאת, ובשעה 12:00 אני שוב עושה סיבוב כדי לבדוק שכולם בסדר וכולם חיים.

חיים כץ: אז מה זה שינה?

חנה הראלי: זה נקרא לנוח, לנמנם.

חיים כץ: דמי הבראה אתם מקבלים?

חנה הראלי: אני קיבלתי כ-400 שקל.

חנה הראלי: אני לא יודעת איך חילקו, אני לא מבינה בזה- -

שאול בוארון: לא, לא.

חיים כץ: סלח לי.

חנה הראלי: יש לי פה תלושים.

שאול בוארון: תוציאי.

חנה הראלי: אני יכולה להוציא.

חנה הראלי: אני לא מכירה את החוקים, אני לא יודעת איך מחשבים- -

שלי יחימוביץ': סליחה, אתם לא אמורים לפנות אליה, לחברי הכנסת מותר לפנות אליה, לא לכם.

חנה הראלי: הרבה אין לי מה להגיד כי אני לא נמצאת שם כל השבוע.

חנה הראלי: אני לא נמצאת שם לא בבקרים, לא בערבים, ואני לא חווה את מה שהן חוות.

חיים כץ: יש פה מישהי שעובדת שבוע מלא?

שולי טיטו: אני.

משה סמיה: היא פוטרה לפני שבוע.

שולי טיטו: לא פוטרתי, הורחקתי.

שלמה מולה: למה הורחקת?

שולי טיטו: כי המעביד החליט שאני עובדת לא מספיק טובה.

חיים כץ: כמה זמן את עובדת?

שולי טיטו: 5 שנים.

חיים כץ: הוא עשה לך שימוע?

שולי טיטו: מה זאת אומרת?

חיים כץ: הוא קרא לך לפני חודשיים-שלושה, ואמר לך, תשמעי, את עובדת 5 שנים, יש לך ניסיון עם החוסים, זה לא עבודה קלה, את צריכה להשתפר?

חיים כץ: לא דיבר איתך?

שולי טיטו: לא.

חיים כץ: בכלל?

שלי יחימוביץ': תגיד, זאת התעשייה האווירית פה?

שלי יחימוביץ': "שימוע".

שולי טיטו: לא נערך לי שימוע ולא כלום.

אורלי לוי אבקסיס: היה אירוע חריג שבגללו הוחלט שאת לא עובדת טובה?

שולי טיטו: כן, התארגנו להסתדרות.

אורלי לוי אבקסיס: לא, חוץ מזה, במסגרת הטיפולית.

קריאה: הם התארגנו להסתדרות, זה האירוע החריג.

שולי טיטו: זה היה ב-1 בחודש, עבדתי חצי שבת.

שולי טיטו: אני באתי לתגבור, ואז התחיל כל הבלגן.

שולי טיטו: שאול הגיע וכל הזמן היה אחרינו כדי לראות מה אנחנו עושות- -

שלי יחימוביץ': פיזית במקום?

שולי טיטו: כן.

שולי טיטו: בזמן ארוחת ערב נכנסתי רגע לשירותים, וכשיצאתי הוא כעס כי חשב שיצאתי לעשן.

שולי טיטו: בזמן חלוקת האוכל כשהתחלתי למזוג את האוכל הוא אמר לי, לא מוצא חן בעיניי איך שאת עובדת, כנראה, בשבוע הבא אני משעה אותך.

חיים כץ: משעה זה מצוין.

חיים כץ: במשכורת הזאת תהיי בבית ותקבלי חצי משכורת.

שולי טיטו: הוא אמר לי שזאת תהיה השעיה ארוכה מאוד.

שולי טיטו: אני הלכתי הביתה בשעה 20:00, אבל ביום ראשון ליוויתי את אחת החוסות לבית חולים, ומכיוון שיש לי בעיות בכף הרגל צלעתי, אז הלכתי לרופא שלי שעובד בשעות מאוד מאוחרות בלילה כדי לקבל זריקה.

שולי טיטו: לא הייתה לי סוללה בטלפון הנייד, אז בעלי הודיע למנהלת שאני נמצאת במרפאה, מקבלת זריקה בכף הרגל ומוציאה חופשת מחלה.

שולי טיטו: כמה דקות אחר-כך שאול התקשר לבעלי כדי להודיע לו שאני אמסור את המפתחות של ההוסטל למנהלת, וכשאני מסיימת את חופשת המחלה אני עוברת להוסטל ברעננה.

משה סמיה: ספרי מה קרה כשחזרת.

שולי טיטו: כשחזרתי לאחר חופשת המחלה - -

חיים כץ: הוא פיטר אותך.

שולי טיטו: הוא לא פיטר אותי, אני לא מפוטרת.

חיים כץ: מושעית.

שלי יחימוביץ': כדי לפטר צריך לשלם פיצויי פיטורין.

שאול בוארון: היא גם לא מושעית.

שולי טיטו: אני לא מושעית.

שולי טיטו: הוא הגיע ואמר לי, אני מבקש ממך שתעזבי את המקום, את עוברת לרעננה.

שלי יחימוביץ': אפשר לשמוע מה קרה אחרי ניסיון ההתארגנות שלכם?

שלי יחימוביץ': מה השתנה באווירה וביחסים בהוסטל?

שלי יחימוביץ': נכון שכשהוא הגיע לראות מה אתן עושות ובדק אתכן פיזית הוא היה גם מצויד במצלמה?

שולי טיטו: הוא צילם את חנה כשהיא עבדה שבת.

חנה הראלי: צילם גם אותך בארוחת ערב.

שולי טיטו: גם בארוחת ערב הוא צילם אותי ואותה מגישות את האוכל.

שולי טיטו: הוא אמר שעליי הוא שם בלש פרטי שעוקב אחרי- -

שאול בוארון: בלשים.

שולי טיטו: בלשים.

שאול בוארון: ועוד איך.

קריאה: מעניין כמה הבלש משתכר בשעה.

שולי טיטו: הוא כל הזמן התרברב בפני כל הבנות כאן, והן כל הזמן מספרות שהוא אמר שהוא ישים 100 אלף שקל על הראש שלי.

שולי טיטו: יש לו משהו אישי נגדי.

שולי טיטו: אני לא יודעת מה - -

חיים כץ: זה לא הדיון פה.

שאול בוארון: בדיוק.

שאול בוארון: באמת יש לנו משהו יותר מדי אישי.

שאול בוארון: אנחנו יודעים שנינו למה.

שולי טיטו: אני לא יודעת למה.

חיים כץ: אדוני, שמעת קצת.

חיים כץ: אני מבקש אם תוכל להגיד לי האם אתה משלם דמי הבראה, מחלה, שעות נוספות.

שאול בוארון: אנחנו משלמים דמי הבראה, חגים, חופשה – הכול על-פי חוק.

חיים כץ: שעות נוספות?

שאול בוארון: אין אצלנו שעות נוספות.

שאול בוארון: אני אסביר מיד איך זה עובד.

שלמה מולה: אתה משלם 150% בשבתות?

שאול בוארון: תקשיב לי, אני שמעתי אתכם, ואני מעריך מאוד מה שאתם עושים.

חיים כץ: אני הבטחתי לו שאני אשמור על כבודו ועל זכות הדיבור שלו.

שאול בוארון: קודם כול, אני מאוד מעריך את העבודה שאתם עושים.

שאול בוארון: כל הכבוד.

שאול בוארון: העובדים הם דבר חשוב, וכמו שאמרתם, הם השותפים שלנו לעסק.

שאול בוארון: אני שמח שירד מסדר היום נושא ההתעללות בדיירים.

שאול בוארון: זה מאוד משמח אותי שאין התעללות בדיירים שעליו התכנסה הוועדה הזאת.

שלי יחימוביץ': ממש לא, זה לא עומד על הפרק, זה לא נושא הדיון.

חיים כץ: אז הנה אני מודיע לך.

שאול בוארון: כי אני יודע שהעובדות עושות את העבודה שלהן נהדר, אין לי טענות אליהן בכלל.

חיים כץ: הדיון הזה נערך בעקבות פניית חברי כנסת בגלל ההתנהגות שלך או של מי מטעמך כלפי 15 עובדים שלך - -

שאול בוארון: 28.

חיים כץ: - - בגלל רצונם להתארגן.

שאול בוארון: אני אסביר את הנקודות שביקשתם.

 משה (מוץ) מטלון: - - - הייתה התייחסות למצב החוסים.

שאול בוארון: מצב החוסים לא נפגע.

שאול בוארון: אני יושב גם בקואליציה הארצית לנכים.

חיים כץ: חבר הכנסת משה מטלון, אם אנחנו רוצים להגיע - -

שאול בוארון: הדבר האחרון שהייתי רוצה שייפגע בעולם בחיים שלי זה החוסים.

שאול בוארון: אני אעשה הכול כדי שלא ייפגעו.

שלי יחימוביץ': אני שמעתי שאתה ביקשת מאחת העובדות לרסס את אחת החולים ב-K300 נגד כינים.

שאול בוארון: אני?

שאול בוארון: אני?

אורן בוארון: מסכת שקרים, סילוף של דברים.

שאול בוארון: אני?

שאול בוארון: אני אמות לפני כן.

שלי יחימוביץ': מי ביקש את הדבר הזה?

חיים כץ: סליחה, אם אנחנו רוצים להעביר את הזמן, הוא יגיד קצת זה, קצת זה, ואנחנו לא נגיע לשום מקום.

חיים כץ: אני לא רוצה להוציא מפה אף אחד.

חיים כץ: אני מבין שיש פה רגשות, ויש פה עובדים, ויש פה עובדים שמרגישים מאוימים, ויש פה עובדים שמרגישים נפגעים, ויש פה בעלים שפתאום צריך להסביר.

חיים כץ: יכול להיות שהוא בסדר, יכול להיות שהוא לא בסדר, אבל בינתיים הוא לא עונה למה שאנחנו שואלים, וגם לא נתנו לו לדבר.

חיים כץ: ניתן לו לדבר, ואני מבקש לא להפריע ולא להעיר, ומי שירצה לדבר יקבל את זכות הדיבור בצורה מסודרת.

חיים כץ: בבקשה, אדוני.

שאול בוארון: לעניין העובדים.

שאול בוארון: הגשנו חוזה לעובדים ואמרנו להם אישית, קחו את החוזה, לכו להסתדרות, תבדקו את החוזה הזה, ואם יש לכם טענות, נשב נדבר.

חיים כץ: למה אתה לא יושב עם נציג ההסתדרות?

חיים כץ: הן לא מבינות, הן באות לעבודה.

חיים כץ: אתה צריך לשבת עם נציג ההסתדרות.

חיים כץ: הם נרשמו - -

שאול בוארון: לא נרשמו, יש טעות פה.

שאול בוארון: יש לנו ועד קיים היום בכל הוסטל- -

משה סמיה: הוא אפילו אמר לי שהוא לא מכיר בנו.

שאול בוארון: נכון, אני לא חייב להכיר.

אורן בוארון: הם לא נבחרו על פי חוק.

שאול בוארון: אתה אומר, 15 עובדים.

שאול בוארון: אם אני אוכיח לך שיש הרבה מעבר ל-15 עובדים?

משה סמיה: כבר אמר אחד מחברי הכנסת שיש בני משפחה שמוסיפים לרשימת העובדים.

שאול בוארון: סליחה, אני לא מוסיף אף בן משפחה.

שאול בוארון: אם אתה תראה אחד מבני משפחה שהוספתי- -

חיים כץ: אתה מדבר אליי או אליו?

שאול בוארון: הוא מגיב.

חיים כץ: אז מה?

חיים כץ: אתה מדבר אליי, אני מנהל פה את העניינים.

שאול בוארון: אנחנו הגשנו את החוזה לכל ההוסטלים יחד עם מערך הדיור המוגן של ההוסטלים; הלכו עם זה לאן שהלכו.

שאול בוארון: עם כל הוסטל נפגשנו באופן אישי על כל דבר; ירדו הרבה סעיפים מההוסטל הזה, כמו הנושא של הקנסות.

שאול בוארון: דרך אגב, כשכתוב שם שעובד לא יכול להיות חבר הסתדרות, זה לא נכון, הוא פשוט צריך לציין שהוא חבר.

אורן בוארון: יש לנו חוזים כאלה שמנחים על זה.

שאול בוארון: יש לנו חוזים חתומים שהם חתומים עליהם שהם חברים בארגון מסוים.

אורן בוארון: הניסוח לקוי, זה נכון.

חיים כץ: אתה רוצה שאתן לך עצה?

חיים כץ: היום בתי הדין לעבודה על חוסר אפשרות להתארגן יכולים לסגור לך את העסק- -

שאול בוארון: למה לא סוגרים את משרד החינוך?

חיים כץ: הוא בקלות יכול להודיע שבתאריך כלשהו ייערכו בחירות – לא במוסד – והוא יקצה חדר, ואנשים יבואו, יגישו מועמדות וייבחרו, ויודיעו לך שהם ארגון מסודר, ואתה תנהל את המשא ומתן איתו ולא עם העובדים – אין להם הכישורים ואת היכולות, הם לא מסוגלים.

אורן בוארון: נכון להיום הם לא עשו את זה.

חיים כץ: אז מחר הם יעשו את זה.

אורן בוארון: אז מחר אני אתמודד עם זה.

חיים כץ: אם אתה תתנהג כמו שתתנהג מחר הם יעשו את זה.

חיים כץ: ייצא שכרך בהפסדך.

חיים כץ: אורן בוארון: נכון להיום הם לא נחשבים ועד, אלא יחידת מיקוח.

חיים כץ: יש הבדל גדול בין השניים.

חיים כץ: הם צריכים רוב של למעלה מ-50% ולא של שליש.

חיים כץ: זה יישוב סכסוכים, זאת לא התארגנות, ויש הרבה הבדל.

חיים כץ: הם לוקחים את הדברים ומסלפים אותם, וכל דבר שנאמר להם הם אומרים בצורה שנוח להם להגיד.

חיים כץ: שלא לדבר על השימוש שהם עושים בדיירים, כמו שכתבו בכתב התביעה שהגישו לבית משפט על איך שמגיעים דיירים ועל העבודה שהם עושים מול הדיירים.

חיים כץ: הם לקחו את - - - כדי שישרת את האינטרסים שלהם להשיג את מקום העבודה שלהם.

חיים כץ: מי אתה?

אורן בוארון: אורן בוארון.

שלי יחימוביץ': אתה הבן שלו?

אורן בוארון: אני הבן שלו.

שאול בוארון: הוא הבן שלי, והוא גם הבעלים.

חיים כץ: לדעתך, המשכורות נאותות, תנאי העבודה נאותים, התשלום לפי החוק – לפי שעות נוספות, לפי הבראה, ביגוד וכל מה שיש שם?

אורן בוארון: העובדים מקבלים חד משמעית כל מה שמגיע להם, על-פי חוק, אחד לאחד.

אורן בוארון: אני מוכן לענות סעיף-סעיף לטובת העניין.

חיים כץ: נציג התמ"ת נמצא כאן?

חזי אופיר: כן.

חיים כץ: יש לך מה להוסיף לנו?

חזי אופיר: אני מנהל אגף האכיפה במשרד התמ"ת.

חזי אופיר: הנושא הזה הובא לידיעתנו רק לפני מספר ימים, כך שלא הספקנו לבדוק.

חזי אופיר: אנחנו בהחלט מתכוונים להיכנס לעובי הקורה בכל מה שנשמע.

חיים כץ: מתי אתם מתכוונים להיכנס לעובי הקורה?

חזי אופיר: בימים הקרובים.

חיים כץ: מה זה "ימים קרובים"?

חזי אופיר: השבוע.

חיים כץ: השבוע אין ימים, יום חמישי זה כבר שבועות.

חזי אופיר: בכל מקרה, החקירות שלנו לא נמשכות יום-יומיים.

חזי אופיר: ממה ששמעתי פה יש המון עבירות פליליות לכאורה.

חזי אופיר: אני שוב אומר, רק ממה ששמעתי.

חזי אופיר: כל נושא משרת אמון, לא מנהל קובע מהי משרת אמון.

חזי אופיר: בתי הדין לעבודה כבר פסלו הרבה קביעות לגבי משרת אמון.

חזי אופיר: רק לאחרונה בית הדין לעבודה פסל קביעה של משרת אמון של מנהל סניף ברשת גדולה.

חזי אופיר: גם דיווח שעות עבודה ומנוחה – לא מספיק שמנהל קובע, ולכן יש פה שורה של דברים.

חזי אופיר: גם נושא הקנסות הוא לכאורה בניגוד לחוק הגנת השכר.

חזי אופיר: אני מבטיח שנבדוק את כל הדברים האלה, וגם נדווח על הממצאים.

שלי יחימוביץ': כאן יושבות "מנהלות בכירות" במשרת אמון.

שאול בוארון: יש גם עוזרים פרלמנטרים שהם במשרת אמון בכנסת שלנו.

שלי יחימוביץ': זאת משרת אמון, והם לא מרוויחים כמו העובדות שלך.

שאול בוארון: יש הרבה משרות אמון.

שאול בוארון: אני לא יודע למה אתם מתכוונים שזה משרת אמון.

חיים כץ: מר בוארון, נראה לי שאתה מחטיא את המטרה.

חיים כץ: תתמקד בנושא.

חיים כץ: העימותים האלה עם חברי הכנסת לא יוסיפו שום דבר.

שאול בוארון: אני גם לא רוצה להוסיף את זה גם.

חיים כץ: תתמקד בנושא.

שאול בוארון: אנחנו לא יודעים למה אתם מתכוונים במשרת אמון.

שאול בוארון: אנחנו לא מומחים לענייני – לקחנו עורך דין, וביקשנו שיכין חוזה.

שאול בוארון: אנחנו עומדים מול משרד הבריאות במשא ומתן על חוזה כמעט שנה וחצי.

שאול בוארון: הנחנו שגם העובדים ישבו איתנו למשא ומתן על כל מיני שינויים ודרכים.

שאול בוארון: אנחנו עובדים על-פי תקנים של משרד הבריאות.

שאול בוארון: מר ביבי, אני רוצה לענות לך ולומר שאין 26 יזמים, אלא למעלה מ-40 יזמים, ושנית משרד הבריאות בודק אותנו- -

אריה ביבי: - - -

שאול בוארון: סליחה.

אריה ביבי: מכיוון שכבר התחלת אני מבקש ממשרד התמ"ת וממשרד הבריאות להיכנס לעובי הקורה עם קונגו, אתה מכיר את זה?

שאול בוארון: הם בפנים גם ככה עם קונגו.

שאול בוארון: הם קונגו.

אריה ביבי: תאמין לי, אם הם ייכנסו עם קונגו הם יראו כמה עוולות ישם שם.

שאול בוארון: יש לך טעות כי משרד הבריאות בודק אותנו גם במפתיע בלי שום קשר למה שקרה עכשיו- -

שלי יחימוביץ': הוא בודק את תנאי העובדים.

שאול בוארון: הוא בודק הכול.

אורן בוארון: הוא בודק גם את תנאי העבודה.

שלי יחימוביץ': גם ככה נתנו לכם ייעוץ גרוע מאוד על משרת האמון.

אורן בוארון: יכול להיות.

שאול בוארון: תנו לי לדבר.

שלי יחימוביץ': חזי, משרד הבריאות בודק את תנאי העובדים?

חזי אופיר: לא, מה פתאום.

שאול בוארון: סליחה, משרד הבריאות פה.

שלי יחימוביץ': התמ"ת בודק את תנאי העובדים.

חיים כץ: אתם לא נותנים לו להגיע לאן שאנחנו רוצים להגיע, עם כל הכבוד.

שאול בוארון: תנו לי לדבר.

שאול בוארון: כשהפרעתי סתמתי לי את הפה.

שאול בוארון: משרד הבריאות בודק אותנו גם לגבי התקנים, גם לגבי השעות וגם לגבי ההדרכה והתשלום.

שאול בוארון: אנחנו מחויבים, לפי ההסכם שלנו עם משרד הבריאות, לכל הביקורת הזאת וכן להגיב ולתת להם את כל מה שהם מבקשים.

שאול בוארון: גם רואה חשבון חיצוני בודק אותנו, ואנחנו מחויבים להעביר אליו את כל מה שהוא דורש שקשור להוסטלים.

שאול בוארון: משרד הבריאות בוודאי ידברו ויאמרו כמה הביקורת שלהם קשה.

שאול בוארון: יכול להיות שחסר להם כוח אדם – תוסיפו להם.

שאול בוארון: דווקא נשמח מאוד שתוסיפו להם כוח אדם כדי שתהיה להם בדיקה יותר טובה.

שאול בוארון: כיום אנחנו מקבלים ממשרד הבריאות רק עבור העובדים ועבור הטיולים והפנאי.

שאול בוארון: אנחנו לא מקבלים מעבר לזה.

חיים כץ: זה מקום עסקי?

שאול בוארון: זה מקום עסקי.

שלי יחימוביץ': מאיפה הרווחים שלך?

שאול בוארון: הרווחים שלי הם רק על העובדים בלבד.

שאול בוארון: זאת אומרת מה שאני מקבל ומה שאני משלם, ההפרש שנשאר הוא כ-5%-3%.

חיים כץ: זאת אומרת עכשיו משרד הבריאות אשם שהוא נותן לך מעט כסף, ואז אתה לא עוזר לעובדים.

שאול בוארון: אני לא מאשים אף אחד, הסכמתי לעבוד כמו שעובד הסכים לעבוד.

שאול בוארון: אמר קודם חבר הכנסת, זה התשלום שהם משלמים, אתה רוצה לעבוד, תעבוד.

חיים כץ: אבל יש חוקים במדינת ישראל.

חיים כץ: מתחת לסכום כלשהו אתה לא יכול לשלם- -

שאול בוארון: אני לא משלם.

חיים כץ: - -בשבת אתה צריך לשלם סכום מסוים, ובשביל שעות נוספות אתה צריך לשלם סכום מסוים, ויש שעות מנוחה, ואוכל אחרי כמה זמן - -

שאול בוארון: הוא נח כל הזמן.

אורן בוארון: על-פי חוק הם מקבלים הכול.

משה סמיה: משרד הבריאות נותן אישור לעובדת בלי הכשרה להזריק לחולים?

אורן בוארון: הם קיבלו הכשרה.

חיים כץ: חברת הכנסת אורלי לוי, ממגישי הבקשה לכינוס הזה, רצתה לשאול אותך משהו.

אורלי לוי אבקסיס: בסופו של דבר אנחנו מתכנסים פה מכיוון שלאחרונה חל סכסוך.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יכול להגיד לי שאם לא באמת הרצון שלהם להתארגן בתור ועד מאורגן או להיות חלק מההסתדרות זה לא הבסיס לסכסוך?

אורלי לוי אבקסיס: יש משהו אחר?

שאול בוארון: לא.

שאול בוארון: הבסיס לסכסוך העיקרי הוא איתי ואיתה באופן אישי.

אורלי לוי אבקסיס: זה הביא אחריו את כל צוות העובדים?

שאול בוארון: כן, היא סחפה את כולם.

שאול בוארון: אני מוכן לשבת לא בפורום כזה ולהסביר.

אורן בוארון: כן.

קריאה: הם לא היו חברי ההסתדרות לפני כן.

שאול בוארון: יש פה מישהי בחופשת מחלה, והיא יושבת פה.

אורן בוארון: היא ידעה להגיע לפה.

שאול בוארון: בחודש האחרון כל שבוע מישהו אחר מביא אישור לחופשת מחלה.

שאול בוארון: היא הביאה 11 יום מחלה.

אורן בוארון: זאת זכותם על-פי חוק.

חיים כץ: מה לעשות, העבודה קשה, אנשים חולים אצלכם.

שאול בוארון: 6 שנים לא היו חולים?

חיים כץ: תקשיב, אם הרופא נותן חופשת מחלה - -

קריאות: - - -

שאול בוארון: את בחופשת מחלה?

חיים כץ: מר בוארון, אם הרופא נותן לו חופשת מחלה, הוא חולה.

חיים כץ: נקודה.

אורן בוארון: נכון.

שאול בוארון: אנחנו יודעים מה זה רופא.

אורן בוארון: זה מסתדר קצת יותר מדי טוב.

חיים כץ: נראה לי שאתה לא הולך לכיוונים טובים.

חיים כץ: ככה נראה לי, שאתה לא הולך לכיוונים טובים.

שאול בוארון: אני רק מבהיר- -

חיים כץ: אתה לא מבהיר, ואתה לא הולך לכיוונים טובים.

אורלי לוי אבקסיס: אני באמת נזהרת פה כי לאחרונה הוועדה נדרשה להתכנס ולדון יותר בסכסוכי עובדים-מעסיקים, ואתה אומר שזאת חברה פרטית, ויש תנאי סף לקליטת עובדים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל השיטות של מפא"י של התארגנות עובדים או בקשה או דרישה – ואני בכוונה אומרת לך את זה, ואתה בטח גם מבין למה – לקיום זכויות מינימליות שכתובות על-פי חוק – אם על זה באים ומתעמרים עליהם או מקשים עליהם את העניין, ובסופו של דבר זה בא על הראש של החוסה, אנחנו צריכים לדון ולהסיק מסקנות.

אורלי לוי אבקסיס: מעבר לזה, לעובדים מגיעות קודם כול זכויות, אבל מצד שני יש להם יכולת לעשות שביתה איטלקית; הם יגיעו, יעשו לפי מה שהם נדרשים.

אורלי לוי אבקסיס: אז הם יוציאו כל שני וחמישי חופשת מחלה- -

יואב קריים: - - -

אורלי לוי אבקסיס: נכון, וזה מה שמדאיג אותי.

אורלי לוי אבקסיס: לבי על העובדים.

שאול בוארון: גם לבי, תאמיני לי.

אורלי לוי אבקסיס: אני בטוחה, ואני בטוחה שבתור אדם שיש לו עסק פרטי יש לך הרצון- -

שאול בוארון: אני קמתי ממעברה.

אורלי לוי אבקסיס: - - אתה נמצא פה בשביל הרווח, וזה לגיטימי.

אורלי לוי אבקסיס: ככה עובד העולם שלנו, אין מה לעשות, אנחנו חברה כלכלית.

 משה (מוץ) מטלון: מה קרה עם החוסים בתקופה הזאת?

 משה (מוץ) מטלון: בכוונה התייחסתי לזה.

אורלי לוי אבקסיס: כמה עובדים מוציאים חופשת מחלה?

אורלי לוי אבקסיס: מה קורה?

אורלי לוי אבקסיס: מי ממלא את הפער?

אורלי לוי אבקסיס: מי נמצא שם בתום יום?

חיים כץ: חברה שלך לסיעה, אתה מפריע לה.

שאול בוארון: אם יש הרבה חופשות מחלה, משרד הבריאות גם מחייב אותי להביא מחליף.

אורן בוארון: אבל ההסתדרות ביקשה בכתב התביעה שאני לא אקלוט עובדים חדשים.

אורן בוארון: אז מצד אחד ביקשו צווי מניעה כדי שלא אוכל לקלוט עובדים חדשים, ומצד שני אני מניח – אם יורשה לי, סליחה מראש – שהם אלה שמורים לעובדים להוציא ימי מחלה או שהעובדים עושים את זה על דעת עצמם.

אורן בוארון: לא אני אקבע את זה.

אורן בוארון: אז איך אני אמור לתפקד?

שלמה מולה: תבוא בטענות לרופאים, מה אתה רוצה מהם?

קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל אין לו היכולת להביא כוח מחליף.

שאול בוארון: אנחנו לא באים בטענות לאף אחד.

חיים כץ: יואב קריים, בבקשה.

יואב קריים: אני ממטה מאבק הנכים.

יואב קריים: אני בא לפה בשמם של הדיירים, בבקשה, ולא "חוסים" בהוסטל.

יואב קריים: אני שמח שסגרו להם את המוסד שמנה 200 איש, כי 200 איש זה מפעל ולא בית, והאנשים האלה גרים שם.

יואב קריים: אבל אי אפשר לחשוב לרגע שכשרע לעובדים, שהם המשפחה של הדיירים במקום הזה כי הם חיים איתם – טוב לחוסים.

יואב קריים: אם יש פה סיפורים של עובדים שהדיירים בהוסטל היו נתונים להתעללות ולאווירה בלתי נעימה, צריך לבדוק את העניין הזה.

יואב קריים: אני מכיר את בוארון, ולכן אני לא מאשים ולא חורץ דין.

יואב קריים: אגב, יש פה עוד הוכחה: ככל שיש יותר מוסדות ויותר רגילים לנהל ולשלוט על חיים של אנשים ככה תהליך ההוספטליזציה עובר מהדיירים לעובדים.

יואב קריים: מה שמתארים פה זה תהליך הוספטליזציה שעברו העובדים במקום.

שלי יחימוביץ': מה זה תהליך הוספטליזציה?

 משה (מוץ) מטלון: הוא אומר דבר והיפוכו, לתפיסתי.

יואב קריים: תהליך הוספטליזציה הוא מצב שאנשים חיים במוסד כוללני שבו רגילים לנהל להם את החיים עם סדר יום ברור, שלא הם שולטים בו, אלא שולט בו מישהו אחר.

יואב קריים: התהליך הזה עובר כנראה גם לעובדים.

יואב קריים: דיירים מעבירים אותו גם את העובדים.

יואב קריים: לכן אני מבקש בניגוד למה שמשה אמר צריך להמשיך את התהליך כדי שיהיו כמה שיותר מסגרות קטנות וכמה שיותר דירות וכמה שיותר עצמאות לדיירים.

יואב קריים: בעניין העובדים צריך לבדוק מה קורה לעובדים וגם אלו הוראות הם מקבלים לגבי הדיירים מכיוון שמדובר באנשים שזה הבית שלהם, והבית שלהם צריך להיות להם טוב, ולמשפחה שלהם – שזה העובדים במקרה הזה, כי הם חיים איתם 24 שעות – גם צריך להיות טוב.

יואב קריים: הדברים האלה קשורים קשר בל יינתק.

חיים כץ: תודה רבה.

קריאה: עוד דבר אחד, חיים, לא צריך להיות שכר עבדים- -

חיים כץ: סליחה.

קריאה: 300 שקל במדינת ישראל זה שכר עבדים.

אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו מדברים על השכר פר-שעה אנחנו גם יכולים לבקש לבדוק למה נקבע שכר כזה בעבודה שהיא קשה גם פיזית וגם רגשית; להיות עם אנשים עם מוגבלויות ולפעמים לא להיות מתוגמל בחזרה ביחס הנכון.

אורלי לוי אבקסיס: לפחות מבחינתכם, הייתי רוצה שתשתדלו לעבוד לפי הקו – מה שמגיע, מגיע, ולא לשחק בעניין המשמרות כדי שחלילה לא תהיה שעה נוספת שתצטרכו לתגמל- -

שאול בוארון: לא, אנחנ לא משחקים.

אורלי לוי אבקסיס: - - ואם אנשים רוצים להתאגד כדי לשמור על הזכויות שלהם, צריך לאפשר להם - -

אורן בוארון: שיעשו את זה כחוק.

אורלי לוי אבקסיס: אבל יש פה אנשים שלא יודעים אפילו מה צריך לעשות.

קריאות: - - -

חיים כץ: אני מבקש, אנחנו צריכים לסיים את הדיון.

חיים כץ: סיימת חברת הכנסת?

אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת שיש פה אנשים שלא יודעים מהן הזכויות שלהם, ואם יש פה מגמה שלא יידע, אז אנחנו בבעיה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים לבדוק איפה התפר והמחלוקת.

חיים כץ: נציגת משרד הבריאות בקצרה.

יחיאל שרשבסקי: שמי יחיאל שרשבסקי, ואני אחראי על מערכת השיקום.

יחיאל שרשבסקי: בהמשך למה שנציג ההסתדרות אמר, תהליך של מעבר אנשים מבתי חולים לקהילה מתרחש בשנים האחרונות- -

חיים כץ: לא רוצה שתיכנס לזה.

יחיאל שרשבסקי: טוב.

יחיאל שרשבסקי: בבדיקות שלנו אנחנו מוצאים שטוב לאנשים, הם מרוצים ומצבם הרבה יותר טוב מאשר במוסדות.

קריאות: זה לא הנושא .

יחיאל שרשבסקי: גם הנושא של המקום הזה נבדק.

יחיאל שרשבסקי: הוא נבדק גם לאחר התמונה, נבדק מצב הדיירים ונמצא שמצבם טוב, והם לא סובלים מהמצב - -

חיים כץ: אז קודם כול, אנחנו שמחים.

שלי יחימוביץ': כל הכבוד לעובדים.

יחיאל שרשבסקי: נכון.

יחיאל שרשבסקי: כל הכבוד לעובדים.

חיים כץ: לעובדים ולבעלים.

חיים כץ: למרות הסכסוך הבנו מהעובדים שהם המשיכו לעבוד ולדאוג לדיירים, והדיירים לא נפגעו.

חיים כץ: חשוב שיידעו את זה עם כל מה שמעלים פה.

חיים כץ: המשרד מחייב עמידה בכל חוקי העבודה.

חיים כץ: אני מסכים שיש בעיה מסוימת בבקרה במשרד הבריאות.

חיים כץ: ככל שיהיו יותר עובדי בקרה אנחנו יכולים לעשות יותר בקרות.

חיים כץ: היום אנחנו עושים בקרות עם 6 אנשים מול מערכת בריאות הנפש, שזה הרבה פחות ממה שצריך להיות.

חיים כץ: אני אשמח שהתמ"ת יבדוק ויאיר את עינינו אם יש מעבר על החוקים.

חיים כץ: אבל החוזה שאנחנו חתומים עליו עם היזמים מחייב לעמוד בכל החוקים.

שלמה מולה: - - -

חיים כץ: חבר הכנסת מולה, אל תשאל אותו.

חיים כץ: אין זמן, הדיון נגמר.

קריאות: - - -

חיים כץ: אני לא בטוח שחלק מהעוולות שאתם רואים פה שקשורות לגובה השכר מנוגדים לחוקים- -

שלי יחימוביץ': זה לא גובה שכר, זה חוקי מדינת ישראל.

יחיאל שרשבסקי: אני לא בטוח שאם מקבלים 22 שקלים לשעה- -

שלי יחימוביץ': חוק שעות עבודה ומנוחה, אתה מכיר את החוק?

יחיאל שרשבסקי: אני מכיר.

חיים כץ: את יושבת ראש ועד העובדים?

חיים כץ: נבחרת, לא נבחרת?

לריסה קוזנצוב: אני לא בוועד, אני עובדת בהוסטל שנתיים וחצי.

לריסה קוזנצוב: התחלתי ריפוי בעיסוק, ועכשיו אני עובדת כמדריכת לילה בשבתות וחצי משרה ביום.

לריסה קוזנצוב: אני שומעת, וזה פוגע בי מאוד כי אנחנו מדברים רק על כסף.

לריסה קוזנצוב: למה לא מדברים על ההתנהגות עם העובדים?

לריסה קוזנצוב: אף אחד לא אמר לנו ללכת להסתדרות לבדוק את החוזה.

לריסה קוזנצוב: זה לא נכון.

לריסה קוזנצוב: אמרו לנו, יש לכם זמן עד יום ראשון, תחתמו ותנו למנהלת.

לריסה קוזנצוב: ככה אמרה אילנית בוארון.

לריסה קוזנצוב: אני אומרת את האמת, אני לא משקרת- -

אורן בוארון: - - -

חיים כץ: סלח לי, רק היא מדברת.

לריסה קוזנצוב: ככה אני קיבלתי את זה.

לריסה קוזנצוב: אחרי זה חשבתי שכשלא חתמתי חשבתי כמו בן אדם חכם ששאול יבוא להוסטל וידבר איתנו וישאל למה אנחנו לא חותמים על החוזה.

לריסה קוזנצוב: אני עובדת פחות מהבנות, אבל הן עובדות שם הרבה שנים.

לריסה קוזנצוב: למה לא לשאול אותן למה הן לא חותמות על החוזה?

לריסה קוזנצוב: מה לא נוח לכם?

לריסה קוזנצוב: אבל סליחה, ההתנהגות של החברה היא כאילו אנחנו ג'וקים.

שאול בוארון: הייתה ישיבה- -

אורלי לוי אבקסיס: - - - זאת תחושה שאתה במשטר אפל.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה התנהגות לא נאותה מבחינתכם.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה בעיה, אל תגידו שהכול בסדר.

אורן בוארון: אני רוצה להגיב על הדברים.

לריסה קוזנצוב: אני יודעת שזה לא נעים לשמוע, אבל זאת האמת.

קריאה: תסבירי מה עשו.

פרח אזרד: היו לאחד הדיירים כינים ואילנית ביקשה שנרסס אותו ב-K300.

שלי יחימוביץ': מי זאת אילנית?

לריסה קוזנצוב: נכון, עד שקנו את החומר לכינים.

אורן בוארון: איזה שטויות.

לריסה קוזנצוב: זה לא שטויות.

קריאות: - - -

חיים כץ: סלח לי, אני אוציא אותך החוצה.

חיים כץ: פעם אחרונה.

חיים כץ: אני רוצה לסכם את דיוני הוועדה בעניין הזה.

חיים כץ: כפי שהבנת את רוח הדברים בוועדה, אדוני מר בוארון, אנחנו חושבים שמעמדם וזכויותיהם של העובדים הם לא הפקר.

שאול בוארון: גם אני לא.

חיים כץ: אנחנו חושבים שהם לא הפקר.

חיים כץ: אבל הוועדה עומדת על זכותם של העובדים להתארגן כדי להבטיח את זכויותיהם.

חיים כץ: בבית הדין לעבודה זה היום טאבו.

שאול בוארון: על-פי חוק.

חיים כץ: הוועדה תובעת ממשרד התמ"ת וממשרד הבריאות לבדוק לאלתר את תנאי העסקתם של העובדים.

חיים כץ: עד לקבלת מסקנות הבדיקה הוועדה קוראת לך למנוע השעיה ופיטורים של העובדים ולהימנע מפגיעות בזכויותיהם עד כה.

חיים כץ: זה גם ימנע פגיעה בחוסים שאני מבין שעד עכשיו לא נפגעו.

שאול בוארון: ולא ייפגעו לעולם.

חיים כץ: הוועדה מבקשת מהמעסיק לאפשר לעובדים לבחור ועד עובדים.

אורן בוארון: על פי חוק.

שאול בוארון: על-פי חוק.

שאול בוארון: זה שליש מהחברה.

קריאה: מה אכפת לך את מי הם בוחרים לוועד?

שאול בוארון: שיבחרו, יש.

שאול בוארון: כמה ועד צריך?

משה סמיה: בשבוע שעבר היינו - - - הוא לא הסכים- -

חיים כץ: אתה רוצה להיות בשקט?

משה סמיה: אני אשב בשקט, אבל אני רוצה להעיר את תשומת לבך.

חיים כץ: אל תעיר את תשומת לבי.

משה סמיה: שבוע שעבר היינו איתו ועם - - -

קריאות: - - -

חיים כץ: הוועדה מבקשת מהמעסיק לאפשר בחירות ועד עובדים, והוועדה מבקשת מהמעסיק, לאחר שייבחר ועד עובדים, תוך תקופה של 10 או 20 יום להיפגש עם נציגי ההסתדרות שהם הארגון היציג ולסכם את תנאי העובדים.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.