הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 2, 2009-05-19 10:00

יעקב כץ: בוקר טוב.

יעקב כץ: שמי יעקב כץ, כצל'ה.

יעקב כץ: אני חדש ולומד את הנושא.

יעקב כץ: אני מודה לכל הנוכחים שהגיעו לישיבה.

יעקב כץ: זאת הישיבה הראשונה שלי, כך שאם אני לא מקצוען מספיק או לא דיברתי נכון מספיק, אני מתנצל מראש.

יעקב כץ: במשך הזמן נלמד את הנושא.

יעקב כץ: אני לא יודע מה התפקידים הבאים שמיועדים לנו, אבל בעזרת השם נעשה מאמץ.

יעקב כץ: בעזרת השם נקווה שבעוד זמן מה נוכל לגרום לכך שבארץ ישראל תהיה עבודה לכל היהודים ולכל תושבי מדינת ישראל, גם אם הם ערבים, ולא נזדקק לידיים זרות ולעובדים זרים.

יעקב כץ: לכך אנחנו צריכים לפעול כמידת האפשר.

יעקב כץ: בימים האחרונים, כאשר הטילו עלי להיות יושב-ראש הוועדה לעובדים זרים, למדתי את הנושא, עברתי על החומר וגם נפגשתי עם ראש מרשם האוכלוסין ניצב גנות.

יעקב כץ: קבעתי להיפגש במהלך השבוע גם עם מר בן-משה ממשרד התעשייה.

יעקב כץ: ממה שלמדתי וממה שראיתי – והדברים הם מאוד רגישים וכולנו עסוקים בהם, גם לי יש אימא שתחיה עד 120 שנים שהיא בת 90 ויש לה עובדת פיליפינית – כולנו נתקלים בבעיה גם בתחום הסיעוד בו ההלכה הממשלתית שונה מההלכה שנקבעה לגבי עובדים זרים בתחום החקלאות וזה שונה מתחום הבנייה.

יעקב כץ: לגבי כל דבר יש הלכות שונות.

יעקב כץ: עיינתי בחומר שנתנו לי גלעד ובת-שבע וראיתי שהוועדה הזאת היא לא סטטוטורית וזה אומר שהכוח שלנו הוא יותר כוח מוסרי, דבר שיש לו מעלות אבל יש לו גם חסרונות.

יעקב כץ: החסרון הוא שאנחנו לא יכולים לכופף את היד במידה כזאת ואחרת אלא רק לעתים רחוקות כאשר ועדת הכנסת מחליטה שהיא נותנת לנו בדיונים מסוימים כוח לדון כוועדה סטטוטורית.

יעקב כץ: אולי יוצא הפסדו בשכרו, שדווקא בגלל העובדה שאנחנו לא עוסקים בזה בצד של השיניים אלא יותר בצד המהותי והאמיתי, העבודה היא לשם שמים.

יעקב כץ: ראיתי, ואתם תסכימו אתי, שבארץ הבעיה היא יותר קשה.

יעקב כץ: אמנם הבנתי מניצב גנות שמעבירים היום סמכויות רבות אליו כראש מינהל האוכלוסין, אבל עדיין לא את הכל ועדיין יש לנו גוף עם כמה ראשים וכבר אמר מי שאמר שגוף עם כמה ראשים, גם כשכל הראשים יפים, הוא מפלצת.

יעקב כץ: אולי זו אחת הסיבות שאנחנו לא מצליחים לטפל בבעיות, משום שיש אחראים רבים על הנושא הזה.

יעקב כץ: כן ראיתי שהנושא של חוץ לארץ - שם מתחילה הבעיה ומשם מגיעים העובדים הזרים - יותר ניתן לטיפול מכמה וכמה היבטים.

יעקב כץ: כשהעובד הזר מגיע לכאן, יש לנו את הגברת ענת שמטפלת בו, יש לנו את כל האגודות שמטפלות בו, יש לנו גם את כל הגופים שמטפלים, יש כל מיני חשבונות של חקלאים שזקוקים לעובדים, יש לנו הרבה גופים שעוסקים נושא, יש לנו קבלני כוח אדם שעוסקים בנושא וכל אחד הוא עם הנטיות והרצונות הפרטיים שלו.

יעקב כץ: לעומת זאת בחוץ לארץ, בפיליפינים או בתאילנד או בבנגקוק או במקומות אחרים, זאת לא מדינת ישראל, שם יש לנו שגרירות וקונסוליה.

יעקב כץ: הדבר הראשון שעניין אותי ושאלתי לגביו – אולי בגלל העבר הביטחוני שלי – היה האם מישהו מהעובדים הזרים עובר בידוק ביטחוני.

יעקב כץ: נניח מחר יהיה עובד תאילנדי או נפאלי שיתפוצץ פה ויקרה כאן אסון, הוועדה הזו הייתה דנה מיד נושא.

יעקב כץ: כאן אני שואל את משרד החוץ האם יש היום איזשהו קשר לבדיקה ביטחונית של איזשהו עובד, האם מישהו נבדק באופן ביטחוני לגבי העבר הביטחוני שלו, לגבי הקשרים שלו, מאין הוא בא?

יעקב כץ: אני מגיע לארצות-הברית, בודקים אותי מאה פעמים.

יעקב כץ: מישהו שנכנס לישראל, מכניסים אותו לבידוק כאן.

יעקב כץ: מגיעים לכאן עובדים זרים רבים והם לא עוברים דרך השגרירות ולא עוברים בידוק ביטחוני.

יעקב כץ: אני לא מדבר על העניין המקצועי, אני לא מדבר על הנושא של שפעת החזירים, אני לא מדבר על הנושא הרפואי שלו, אני לא מדבר על כל הדברים האחרים שלא נעשים שם.

יעקב כץ: עברתי כאן על המודל הקנדי ובכל-זאת הוא דוגמה למדינה שסבלה מבעיות של עובדים זרים והתנתה בכל מיני התניות והיום בשגרירויות הקנדיות ברחבי העולם הם מטילים אחריות כבדה על השגריר ועל הקונסול לבדיקה מעמיקה מאוד לפני שמישהו מצליח בכלל לעבור את האישורים הראשונים לקבלת אשרת כניסה למדינה.

יעקב כץ: אני שואל את אנשי משרד החוץ האם הנושא הזה פעם עלה והאם חשבו על כך שלכאן מגיעים מספרים רבים של אנשים שאף אחד מהם לא עבר בידוק ביטחוני.

יעקב כץ: זה נושא שמאוד מטריד אותי.

חיים חושן: אנחנו בעצם קבלני הביצוע של משרד הפנים ואנחנו פועלים על פי הנחיות משרד הפנים.

חיים חושן: יש תקנות מסוימות שאנחנו מחויבים להם ועובדים לפי פרוטוקול מסוים ונוהגים לפיו.

חיים חושן: בהתאם לכך אנחנו נותנים את האשרות.

חיים חושן: מה שידוע לי – וזה אולי כרגע האמצעי היחיד, אלא אם כן יוסי יתקן אותי והוא יודע משהו אחר – שאנחנו דורשים מכל עובד ועובד שמגיע לישראל תעודת יושר מהמשטרה.

יעקב כץ: יש עובדים שבכלל לא מגיעים לשגרירות.

חיים חושן: כן, אבל זה לא מונע את המצאת המסמכים.

יעקב כץ: לגבי המצאת מסמך של קבלן שרוצה להכניס אנשים, הוא יכול להמציא להם כל מסמך.

יעקב כץ: אני מבין שאף אחד לא עובר בידוק מעשי.

יעקב כץ: אני רוצה לעדכן את חבר הכנסת חרמש שמצטרף אלינו.

יעקב כץ: שאלתי שאלה שהעסיקה אותי מאוד.

יעקב כץ: עברתי על החומר עם גלעד ממרכז המחקר של הכנסת וראיתי מהמחקר היסודי שהם עשו שאין שום בעיה להחדיר למדינה בין העובדים הזרים את הטרוריסטים הגדולים ביותר.

יעקב כץ: עברתי על כל החומר שנתן לי גלעד ולא מצאתי פעם אחת שעלתה הבעיה הביטחונית.

יעקב כץ: זה למיטב ידיעתי.

יעקב כץ: בעולם שאל-קעידא שולטת בכל העולם, שאלתי מה היה אם יקרה מקרה שפתאום התפוצץ כאן שליח של הארגון הזה בדמות נפאלי או תאילנדי וגרם להרג ולהרס והשאלה היא מה קורה למחרת, מה אומר איש משרד החוץ על העניין הזה, איזה ראשים מעיפים וכולי.

יעקב כץ: אני רוצה למנוע את זה היום.

יעקב כץ: אני מדבר היום על מה קורה שם, בחוץ לארץ, ולא על מה שקורה כאן כי כאן יש לכם שליטה, יש לכם דרכים ואתם יודעים איך להסתדר עם העובדים הזרים, איך ללחוץ בממשלה ובכנסת.

יעקב כץ: אני רוצה לדעת מה אנחנו אומרים להגנתנו.

יעקב כץ: אני מבקש לקבל הסברים מה נעשה מצד מדינת ישראל הרשמית כדי למנוע שאדם זר לא יבוא לכאן ויעשה כאן פיגוע ואחר כך ישאלו איך הדבר האלמנטרי הזה שכל מדינה מקפידה עליו, אנחנו לא בדקנו אותו.

חיים חושן: מכיוון שחזרת על השאלה, אני גם אחזור על התחלת התשובה.

חיים חושן: אמרתי שאנחנו לצורך הבאת העובדים הזרים משמשים כקבלני ביצוע של הרשויות בארץ.

חיים חושן: אנחנו לא קובעים את התקנות לגבי הבאת העובדים הזרים אלא אנחנו קבלני ביצוע של משרד הפנים וגם לצורך זה של כל רשות אחרת שתקבע את התקנות.

חיים חושן: כלומר, אם מחר שירות הביטחון יחליט – והוא לא החליט עד היום – שצריך לעשות פעולה מסוימת, אנחנו נעשה אותה.

יעקב כץ: זאת אומרת ששירות הביטחון הוא זה שהיה צריך להיות מוזמן.

חיים חושן: בוודאי.

חיים חושן: גורמי הביטחון.

יוסי אדלשטיין: כבוד היושב-ראש יודע גם שהתיירים שנכנסים לכאן, אף אחד לא בודק אותם.

יוסי אדלשטיין: מה שונה התייר מהעובד?

יעקב כץ: תייר שנכנס כן נבדק.

יוסי אדלשטיין: מי בודק אותו?

יעקב כץ: התייר שמגיע למדינת ישראל, יש בידוק בכניסה, יש בידוק של אנשי ביטחון, בודקים אותו, שואלים אותו מהיכן הוא בא וכולי.

חיים חושן: בידוק כזה עובר גם העובד הזר.

חיים חושן: הוא עובר את אותו מסלול.

חיים חושן: העובר הזר עוד עובר בידוק נוסף.

חיים חושן: את הבידוק הזה עושים אבל לא מבחינת אבחון ביטחוני.

חיים חושן: את זה אף אחד לא עושה לא לתייר ולא לעובד הזר.

חיים חושן: את המסלול הזה גם העובד הזר עובר.

חיים חושן: הוא עובר את בקרית הגבול, היא שואלת אותו, אחרי כן הוא בא למשרד הפנים ולוקחים לו טביעת אצבע ומצלמים אותו.

חיים חושן: זאת אומרת, הוא עובר את התהליכים האלה.

יעקב כץ: כשאני בא בטיסה ואני רואה עובדים זרים, הם מרוכזים ביחד וידוע להם מראש שצריך להעביר אותם.

חיים חושן: דווקא בקטע הזה, אולי לא מבחינה ביטחונית אני בודק את זה אלא אני בודק את זה מטעמים שלי, אנחנו עושים להם הטבעה ביומטרית וכל אחד שנכנס, הדבר הראשון שהוא עושה, הוא שם את האצבע.

חיים חושן: ברגע שהוא שם את האצבע ואני רואה שהוא כבר היה בארץ עם שם אחר, הוא בסטטוס אחר לחלוטין.

חיים חושן: למרות שהם באים בקבוצה, הם קודם כל עוברים את הבקרית ואת כל הבידוק הביטחוני שעובר כל אחד.

יעקב כץ: אבל הוא עובר שם בחוץ לארץ את מה שלמשל קנדה דורשת.

חיים חושן: אני לא יודע מה קנדה דורשת, אבל הוא עובר בידוק.

חיים חושן: אם אל על בודקת את המזוודה שלו, דווקא כאן הבידוק הביטחוני הוא פי עשר גבוה יותר וממש מפרקים להם את כל התיקים.

חיים חושן: הם בדרך כלל מביאים סירים, אורז וכולי, ובודקים אותם.

חיים חושן: בקטע הזה אין בעיה.

בת-שבע פנחסוב: הכוונה היא לא כשהוא מגיע לארץ אלא בארץ המוצא, לפני שבכלל הוא עולה על המטוס.

שי חרמש: מרגע שהוא משובץ במשק חקלאי, הוא לא זז משם.

שי חרמש: זאת תרבות שונה ממה שקורה לגבי אוכלוסיות אחרות שנמצאות בתל-אביב, חלקן חוקיות וחלקן בלתי חוקיות.

שי חרמש: במקרה של העובדים בחקלאות, אלה אנשים שמגיעים לארבע שנים ו-11 חודשים והם באים לאותו מקום.

יעקב כץ: בדרך כלל קבלנים שעוסקים ביבוא אנשים, יותר קל להתמקד בהם ויותר קל לעלות עליהם.

חיים חושן: אני אולי אתן רקע למשהו דומה ומקביל.

חיים חושן: יוסי התייחס לנושא התיירים ואני יכול להרחיב ולומר שמתוך ניסיון רב השנים שלי של שירות בחוץ לארץ, במקרה של גיוס עובדים מקומיים לשגרירויות ישראל בחוץ לארץ, איזה בדיקה שירות הביטחון עושה?

חיים חושן: הבדיקה היא מאוד מוגבלת.

חיים חושן: היכולת שלנו בחוץ לארץ להגיע לאיזושהי בדיקה מעמיקה ואמיתית של רקע של מישהו, היא מאוד מוגבלת.

חיים חושן: עושים בדיקות כלשהן, אבל זה מאוד מוגבל ואנחנו מעסיקים את האנשים האלה כל יום בשגרירויות אצלנו.

חיים חושן: הם יכולים להיות סוכני המדינה הזרה, להתקשר עם ארגון חבלה כלשהו ואין לנו שליטה על כך.

חיים חושן: יש מגבלות כלשהן שצריך לחיות אתן.

ענת קידרון: אני רוצה להתחבר לדברים ולומר שאני חושבת שהנושא של היכולת של השגרירות לראיין את העובדים לפני ההגעה לא מנוצלת מספיק, גם לא בסיעוד ובוודאי לא בחקלאות ובבניין.

ענת קידרון: זאת צומת בה המדינה יכולה לפעול בעיקר לתועלת העובדים הזרים אבל גם לתועלתה.

ענת קידרון: אחד התפקידים שאנחנו מצפים שייעשו על ידי ה-IOM, משום שהמדינה לא כל כך רוצה לעשות את זה בעצמה, זה באמת לעשות את תהליך המיון והגיוס תוך שמירה הן על האינטרסים של המעסיקים, על ההתאמה של העובדים ובדיקת הכישורים שלהם, והן על האינטרסים של העובדים.

ענת קידרון: כלומר, אתה יכול בהזדמנות זאת לראיין אותם, אתה מוודא שהם לא שילמו דמי תיווך, שהם לא מגיעים במצב כל כך מוחלש, וזה הנושא שאנחנו מנסים לקדם כאן.

יעקב כץ: עברתי על החומר וראיתי שהנושא של הקשר עם ה-IOM הוא החלטה ממשלתית שדיברה על העובדים הזרים המיועדים לחקלאות.

יעקב כץ: זאת החלטה שהממשלה קיבלה והייתה אמורה להשלים אותה עד ה-31 באוקטובר 2008.

חיים חושן: אני לא חושב שההחלטה על ה-IOM הייתה מיועדת רק לעובדים בחקלאות אלא היא הייתה מיועדת לעובדים בכלל.

יעקב כץ: דיברתי על פיילוט.

ענת קידרון: הפיילוט הוא ל-2005.

יעקב כץ: אמרתי שאנחנו כאן כוועדה דנים קודם כל במה שקורה שם, בחוץ לארץ, ואחר כך נדבר על מה קורה כאן ומה צריך לעשות כי הנושא כאן בארץ הוא הרבה יותר מסובך והרבה יותר מורכב.

יעקב כץ: ראיתי שבחוץ לארץ, במקומות הרחוקים, יש למדינת ישראל את האפשרות למנוע חלק גדול מהבעיות אם היא תעבוד נכון ואם היא תתארגן בצורה נכונה.

יעקב כץ: היא יכולה למנוע הרבה מהבעיות שאנחנו נתקלים בהן כאן היום במדינת ישראל עם העובדים הזרים, גם בצד המקצועי שלהם, גם בצד הרפואי שלהם, גם בצד של גביית כסף שגובים מהם פה ושם בצורה לא הגונה ומרוששים אותם עוד לפני שהם מגיעים.

יעקב כץ: הבנתי שה-IOM היה פתרון שחשבו עליו אבל משום מה הוא לא הגיע לידי מיצוי.

יעקב כץ: אני רואה שעד תחילת מאי זה היה צריך להסתיים.

שי חרמש: הבעיה היא בין ממשלות.

שי חרמש: אתה, אני והחקלאים בכלל לא צד לעניין.

יעקב כץ: אני אומר שבמידה ולא, אפשר לקדם חוק ולאמץ את החוק הקנדי וזאת אם ה-IOM לא עובד.

יעקב כץ: אולי זה יאיים על הממשלה ויביאו את החוק הזה, כך שלפחות לגבי החלק של השגרירויות, אם יאמצו את המודל הקנדי ולו רק את החלק של הטיפול בשגרירות, זה כשלעצמו יכול למנוע כניסה של רבים מהעובדים כי שם הם יכולים להישאל בצורה יסודית מאוד האם הם היו צריכים לשלם 10,000 דולר למישהו, מי נתן להם את האישורים הרפואיים, איך הם פיברקו את זה וכולי, וזאת במגמה לבדוק את זה לפי המודל הקנדי.

יעקב כץ: היום החלק השגרירותי והקונסולרי בחוץ לארץ הוא תקיף מאוד ויכול למנוע הרבה מהבעיות.

יעקב כץ: אם ה-IOM לא עובד ולא נגמר, אולי ננסה לחוקק חוק בכנסת שיביא לאימוץ המודל הקנדי שיחול לפחות לגבי השגרירויות.

יעקב כץ: ייכפה על השגרירות שאף אחד לא יכול להיכנס לישראל בלי שהוא עבר את כל התהליכים כמו בקנדה.

יעקב כץ: שם זה מאוד קשוח, מאוד תקיף, מאוד חד, מאוד ברור וזה יכול היה למנוע הרבה מהצרות שיש לנו היום במדינת ישראל.

חיים חושן: שאלת האם ההסכם אם תאילנד חתום.

חיים חושן: כן, ההסכם עם תאילנד חתום, הוא נחתם כבר לפני כשנה וחצי, וזה הסכם לא בינינו לבין תאילנד.

שי חרמש: זה כולל את האו"מ בג'נבה.

חיים חושן: לא, זה הסכם בין ממשלת תאילנד לבין ה-IOM כשלצורך זה מדינת ישראל נדרשה להפקיד מכתב שבאיזשהו מקום הוא מהווה חלק מההסכם הזה ומבטיח שיתוף פעולה מלא.

יעקב כץ: מדינת ישראל, הכוונה משרד החוץ או משרד הפנים?

חיים חושן: זה לא משנה.

חיים חושן: מדינת ישראל היא מדינת ישראל.

חיים חושן: השגרירה בשם מדינת ישראל והיא לצורך העניין נציגת מדינת ישראל.

חיים חושן: זאת אחת הבעיות – אנחנו גולשים כאן אולי לעניין אחר, אבל גם הוא צריך לעלות כאן בוועדה – של ה-לוזינג פייס שלנו כלפי תאילנד.

חיים חושן: הם רצו לחתום אתנו על הסכם בילטראלי והממשלה גם החליטה לחתום על הסכם בילטראלי עם המדינות, אבל בזמנו לא רצינו.

חיים חושן: כמו שאמרה ענת, למדינת ישראל יש רתיעה מלקחת על עצמה באופן ישיר ולא דרך הקבלנים את הטיפול בעובדים הזרים.

חיים חושן: אנחנו סירבנו.

חיים חושן: התאילנדים לא ששו לחתום על ההסכם עם ה-IOM אבל בגלל שהם רצו להסדיר את העניין, הם נכנעו וחתמו על ההסכם עם ה-IOM.

חיים חושן: בסופו של דבר נמצא שנחתם הסכם עם ה-IOM ולא נעשה שום דבר עד היום.

חיים חושן: אנחנו היום מגיעים למצב שפניה של מדינת ישראל מולבנים, לא רק בתאילנד אלא גם במדינות אחרות.

חיים חושן: רציתי לקרוא לכם קטע קצר מדבריה של השגרירה.

חיים חושן: השגרירה זומנה לפגישה עם שר העבודה התאילנדי והיא כותבת : "הנושא מהווה נקודת מבוכה ביחסים עם משרד העבודה התאי וה-IOM.

חיים חושן: בניגוד חריף לשנים קודמות, נציגי ה-IOM נמנעו מלהגיע, בכיר כזוטר, לאירוע יום העצמאות.

חיים חושן: יש חשש כי המשך העיכובים ביישום יגרום לפגיעה ביחסים הבילטראליים.

חיים חושן: התאים וה-IOM חוזרים ותוהים כיצד מדינת ישראל, אשר יזמה ודחפה את ההסכם והפעילה עליהם לחץ בלתי רגיל על מנת לחתום עליו, גוררת רגליה ביישום ההסכם.

חיים חושן: במידה ולא נצליח ליישם עד ספטמבר 2009 את ההסכם, מועד הפקיעה, אנחנו מעריכים כי הנושא ייקבר לשנים ארוכות כאשר לא התאים ולא ה-IOM יהיו מוכנים אפילו לדון עמנו שוב בסוגייה, עובדה שתשמח מאוד את חברות כוח האדם בתאילנד ובישראל.

חיים חושן: בגילוי לב, איננו מבינים מדוע יישום הסכם בעל חשיבות כה גדולה, שהכל מסכימים על היותו הומניטרי וצודק, מתעכב זה למעלה משנה וחצי.

חיים חושן: מצאנו את עצמנו מצאנו את עצמנו אלופים במתן תירוצים כאלה ואחרים, כדוגמת המוזכרים במברק זה" – היא כמובן אמרה לשר את כל התירוצים של מדינת ישראל – "אך כשלעצמנו איננו מוצאים סיבות משכנעות ואמיתיות.

חיים חושן: מבקשים כי לאחר הפניות החוזרות ונשנות מצד משרד העבודה התאי והפעם מטעם השר עצמו, תכנסו את כל הגורמים הרלוונטיים כדי לפתור בדחיפות את הקשיים".

חיים חושן: עד כאן דבריה של שגרירת ישראל בתאילנד.

שושנה שטראוס: אני יכולה רק להסכים עם מה שנאמר כאן על ידי נציג משרד החוץ.

שושנה שטראוס: אנחנו יודעים על הבעיה של גביית עמלות בלתי חוקיות.

שושנה שטראוס: בשנת 2008 הגיעו 3,000 עובדים מתאילנד בהנחה צנועה שכל אחד שילם רק 7,000 דולר עמלה, שזאת הנחה צנועה לעומת הסכומים עליהם אנחנו שומעים.

שושנה שטראוס: מדובר ב-21 מיליון דולר שהרוויחו כאן כנראה מתווכים.

שי חרמש: פה ושם.

שושנה שטראוס: כן.

שושנה שטראוס: פה ושם.

שושנה שטראוס: בתחום החקלאות יש כ-40 מתווכים בסך הכל.

שושנה שטראוס: אנחנו מדברים על סכומים מאוד מאוד גדולים ועל אינטרסים מאוד מאוד חזקים בשתי המדינות ולא קל להתגבר עליהם.

יעקב כץ: איזה משרד ממשלתי מעכב?

יעקב כץ: איפה העיכוב כרגע?

יעקב כץ: איפה נקודת העיכוב שמונעת את החתימה עם הממשלה התאית?

יובל יעקובי: העיכוב היה אצל משרד האוצר עד לפני שבוע.

יובל יעקובי: הממונה היוצא רצה לעשות כמה בדיקות לפני שהוא מאשר את ההתקדמות וזאת מסיבות תקציביות.

יובל יעקובי: לפני שבוע יצא מכתב המאשר שאפשר להמשיך להתקדם בתהליך.

יעקב כץ: מה זה נקרא אישר?

יעקב כץ: למי?

יעקב כץ: למה?

יובל יעקובי: הוא נתן את הסכמתו לראש רשות ההגירה להמשיך בתהליך לרבות להקצות תקציב לצורך העניין.

יעקב כץ: מה יהיה התהליך הבא?

יעקב כץ: מי חותם על ההסכם מול התאים?

יובל יעקובי: רשות ההגירה.

שושנה שטראוס: אנחנו קצת במבוכה מול הגורמים השונים מאחר שכבר כמה פעמים התקדמנו והפסקנו.

שושנה שטראוס: בעיקרון ההסכם נחתם בין IOM לבין התאים בהשראת ישראל.

שושנה שטראוס: אנחנו בדקנו מבחינה משפטית שאפשר לעמוד בזה.

שושנה שטראוס: היו לנו תקיפות משפטיות של הדבר הזה ובינתיים הם לא עמדו בזה.

יעקב כץ: כשאת אומרת לא עמדו בזה, הכוונה למשטרת ישראל או ל-IOM?

שושנה שטראוס: בית המשפט בינתיים לא מצא.

שושנה שטראוס: חברות כוח האדם פנו לבג"ץ ואמרו שזה לא יתכן, זאת פגיעה בהם ובינתיים בג"ץ לא עיכב אותנו ואנחנו התקדמנו מבחינת הניירת.

שושנה שטראוס: מבחינה ביצועית, חייבים לשבת יחד עם נציגי ה-IOM ונציגי תאילנד.

יעקב כץ: מי אמור לזמן את נציגי ה-IOM?

יעקב כץ: אני מבין שאין להם נציגות בארץ.

שושנה שטראוס: לפני כמה ימים קיבלתי את המכתב הזה מהאוצר וביקשתי מנציגי ישראל בתאילנד לנסות לזמן שיחת ועידה של הנציגים הרלוונטיים בישראל והנציגים בחוץ לארץ.

יעקב כץ: הפגישה תהיה בתאילנד?

שושנה שטראוס: תהיה שיחת ועידה.

שושנה שטראוס: זה דבר התחלתי כדי ללבן ולראות היכן הבעיות.

שושנה שטראוס: יש בעיה אחרת שהיא תמיד בעיה ביצועית.

שושנה שטראוס: מדינת ישראל הרי קובעת מדי שנה מכסות בכל ענף והמכסה בענף החקלאות, קבעו אותה לפני שבוע והיא נקבעה לכמה שנים.

שושנה שטראוס: תמיד יש לחץ להביא לישראל עובדים זרים באופן מיידי ולא רוצים לחכות עד שנסיים את התהליכים הפנימיים שאולי יארכו חודש-חודשיים ו-IOM כבר אמר לנו מזמן שמרגע שאנחנו מסיימים את התהליכים הפנימיים, ייקח שלושה חודשים עד שהעובד הראשון ייכנס לישראל לפני התוכנית.

שושנה שטראוס: זאת אומרת, תמיד אנחנו במצב שמבקשים להכניס באופן מיידי עוד עובדים.

יעקב כץ: אני לא רוצה להתייחס כרגע לתביעה של החקלאים ולעשות את הדברים באופן מיידי.

יעקב כץ: יש גם שרים שממונים על חלק מהאנשים.

יעקב כץ: זה לא צריך למנוע דבר.

יעקב כץ: יכול להיות שמתוך ה-4,000 עובדים יגיעו 1,000 בדרך שהגיעו בעבר ו-3,000 יגיעו כבר בדרך החדשה.

שי חרמש: זה חייב להיכנס באופן הדרגתי.

יעקב כץ: אני עוד לא הבנתי מה השלב הבא אחרי שקיבלנו את המכתב מהאוצר.

יעקב כץ: מתי תתקיים שיחת הוועידה?

חיים חושן: בעוד שבועיים.

שושנה שטראוס: ביקשנו לקבוע מועד.

חיים חושן: אני יכול לומר לך את התאריך המדויק.

יעקב כץ: מי משתתף מטעמנו ומי משתתף מהצד השני?

חיים חושן: זה ייערך ב-2 ביוני.

חיים חושן: בצד התאילנדי ישתתפו הנציגים של השגרירות שלנו בתאילנד, נציגי ה-IOM ונציגים של ממשלת תאילנד.

יעקב כץ: זה מפגש ראשוני שהוא התחלת התהליך ליישום החוזה.

חיים חושן: אני אתן לך את התמונה.

חיים חושן: יש כל מיני בעיות שלא נפתרו.

חיים חושן: נחתם הסכם כללי בין ממשלת תאילנד ל-IOM.

חיים חושן: למען האמת, ה-IOM התחיל כבר בעבודה של הקמת תשתית לגיוס העובדים הזרים ומצא את עצמו באיזשהו מקום - מתוך אמונה שמדינת ישראל תעמוד בהסכם ותשליש לו את הכסף הנדרש – שוכר עובדים, מקים תשתית ולא מקבל כסף.

יעקב כץ: כדי שאתם תעבירו את הכסף, מה אתם צריכים?

יעקב כץ: מה ההתניה שלכם להעברת הכסף?

חיים חושן: אנחנו רוצים לראות את הפרטים שמסוכמים, לרבות התקציבים.

יעקב כץ: ישבו עם אנשים, הם יאמרו לכם שתעבירו להם את הכסף, אנחנו נאמר שקיבלנו את האישור, אבל ייקח זמן עד שהכסף יעבור אליהם.

חיים חושן: זה בד בבד.

יעקב כץ: ההבדל בין חסכנות לקמצנות הוא כמעט כמו ההבדל בין זהירות לפחדנות.

יעקב כץ: באופן טבעי גזברים יושבים על הכסף ולוקח זמן עד שהם מוציאים אותו.

יעקב כץ: זה פיילוט שאם הוא יצליח, אפשר יהיה אחר כך להרחיב אותו לתחום הסיעודי.

יעקב כץ: קודם כל, צריך לא לרושש את האנשים שמגיעים לכאן.

יעקב כץ: האנשים שמגיעים לכאן מגיעים עניים ואביונים, מגיעים מסכנים, זה מוציא את שם ישראל רע בעולם, כל המדינות הדמוקרטיות המערביות רואות בנו מדינת המוסר, מדינת התנ"ך שהיא סוחרת בזונות, בתאילנדים, בכל דבר רע שבעולם.

יעקב כץ: דבר כזה לא יעלה על הדעת.

יעקב כץ: בנושא הזה אתם צריכים להיות מאיצים למען השם הטוב של מדינת ישראל כדי שבעולם כאשר יאמרו את השם ישראל, זה יהיה שם שכל אחד יתגאה ויתפאר בו ולא יהיה שם המשכי לכל הדברים הרעים בעולם.

יעקב כץ: תמיד הכסף הוא השכל של האדם.

יובל יעקובי: חשוב לדעת שבעניין של עובדים זרים, דווקא שם הכסף הוא לא תמיד העניין העיקרי.

יעקב כץ: אומרים שאתם משכתם את זה עד עכשיו.

יובל יעקובי: כן, זה נכון, אבל זה לא משקף את המגמה.

יובל יעקובי: אני לא מאמין שהתקציב יהיה הבעיה.

יובל יעקובי: מדובר על 700 אלף דולר לשנה.

יעקב כץ: והיה ובשיחת הוועידה הם יאמרו שנביא את הכסף ומחר הכל מתחיל לרוץ, כאשר הם סופרים את הימים מרגע קבלת ההמחאה.

יובל יעקובי: הם לא יגידו את זה.

יובל יעקובי: לזה אני צריך לומר לא, אבל אנחנו מאוד בעד התהליך הזה ואנחנו ניתן את התמיכה כדי שזה ירוץ כמה שיותר מהר.

יעקב כץ: אגב, אפשר לקבל את העתק המכתב?

יובל יעקובי: כן.

יעקב כץ: מכתב של משרד האוצר הוא כמו המחאה.

שי חרמש: אלא אם כן הבוקר יצא ביטול.

קריאה: זה לא כמו מזומן.

שי חרמש: הסכם ה-IOM נשמע מאוד יפה אבל לפעמים הוא מעין מכבסה ואת זה אני אומר כאן לנציגת "קו לעובד" משום שבסופו של יום מישהו צריך להסתובב בכפרים בתאילנד ולאסוף אתה עובדים.

שי חרמש: זאת אומרת, לא הפקידים מג'נבה יצאו רכובים על גבי לאמות או גמלים לחפש את העובדים אלא באמצע תמיד יהיו מתווכים.

יעקב כץ: אולי נציגות של החקלאים.

יעקב כץ: החקלאים תמיד היו אנשים הכי מוסריים, כך גם קיבוצניקים והמושבניקים.

שי חרמש: עדיין.

יעקב כץ: אולי כדאי לשלוח צוות של חקלאים שהם ירכבו על לאמות ויביאו את האנשים ולא ייתנו את זה לאחד שלוקח מכל אחד מהם 10,000 או 12,000 או 18,000 או 20,000 דולר.

שי חרמש: אגב, חלק גדול מהחקלאים אלה אנשים שהיו אצלם וחזרו חזרה לתאילנד אחרי ארבע שנים ו-11 חודשים, שהו שם את פרק זמן הביניים וחזרו בחזרה.

שי חרמש: אין לנו בעיה לקחת את המשימה הזאת עלינו אבל כנראה שלא כל כך סומכים עלינו.

יעקב כץ: מעשיך יקרבוך, מעשיך ירחקוך.

יעקב כץ: נראה מה הם עושים.

יעקב כץ: יש הלכות שנוגעות לעבודה זרה ואני לומד.

שי חרמש: בהתחלה זה היה בידינו.

יעקב כץ: אבל IOM היא חברה ידועה בעולם.

שי חרמש: IOM היא ארגון בינלאומי.

שי חרמש: זה האו"מ.

שי חרמש: לאו"מ הזה אין שליחים בכפרים בתאילנד.

שי חרמש: האו"מ לא הולך להביא את הפועלים.

שי חרמש: זה ארגון בג'נבה.

שי חרמש: זה ממש כמו בנק אינטרנטי.

שי חרמש: אני מאמץ את פרי הביאושים ויודע שמספט

שי חרמש: מבר ועד הבוקר השמים היו סגורים כי לחבורה הנחמדה הזאת היה טיעון נהדר.

שי חרמש: הממשלה לא החליטה מה מכסת העובדים הזרים בשנת 2009, אבל עכשיו כל 4 שנים ו-11 חודשים האנשים האלה קמים ויוצאים והם לא שוהים בלתי חוקיים.

שי חרמש: מספר העובדים הזרים ירד ל-21 אלף.

יוסי אדלשטיין: 25 אלף.

שי חרמש: המספר הוא לא 28,500 שצריך להיות באמצע העונה.

גלעד נתן: זה לא משנה מה המספר.

גלעד נתן: אנחנו יודעים שעובדים זרים – מגיעות עדויות על כך – עובדים 10 ימים בחודש ואנחנו יודעים על קיצוץ של 22 אחוזים במכסת המים הכוללת וגם זה לחממות.

שי חרמש: אתה חוזר לצביקה אקשטיין?

שי חרמש: נביא אותו.

גלעד נתן: אני מרים טלפונים ושומע שלגבי עובדים ישראלים מחזיקים צוותים של מובטלים שאף אחד לא רוצה להעסיק כי יש תאילנדים.

גלעד נתן: התאילנדים מגיעים לארגונים ואומרים שהם עובדים עשרה ימים בחודש ואחר כך זורקים אותם.

שי חרמש: 200 עובדים זרים היו חסרים בערבה התיכונה לקטיף פלפלים ליצוא.

שי חרמש: את הפינג-פונג הזה אנחנו מכירים כבר שלוש שנים ולפי ההבטחות שנתנה הממשלה זה לעוד ארבע וחצי שנים.

שי חרמש: בואו לא נהיה תמימים כי יהיה מי שיחתוך קופונים בדרך כי לא ממשלת תאילנד, IOM, ממשלת ישראל והחקלאים מעבירים את זה בדיוור ישיר אלא מישהו באמצע צריך להביא אותם, למיין אותם, לבדוק אותם וכולי.

שי חרמש: אני מאוד מקווה שהם לא יצטרכו להשתעבד ב-10,000 דולר לשנה.

שי חרמש: אגב, מה שבנק ישראל עמד לעשות, וכדאי לומר את זה לפרוטוקול, זאת קטסטרופה הרבה יותר גדולה.

שי חרמש: אם לא היינו מגיעים להסכם לפני שבועיים בישיבת הממשלה על המספר של 27 אלף, התכוון בנק ישראל לקחת 7,500 עובדים זרים ולהעיף אותם בחזרה הביתה באמצע התקופה כאשר שם הם חייבים 10,000 דולר וכאן הממשלה מודיעה להם ללכת הביתה.

שי חרמש: לא כולנו צדיקים גדולים וגם לא הממשלה שטיפלה בנושא הזה.

שי חרמש: הצעת מחליטים בממשלה הייתה לשלח מחר הביתה 7,000 אנשים כאשר חלק מהם משועבדים למשכנתאות כי המשפחות שיעבדו את הילדים, את הבתים, את הכפרים, את האדמות כדי להחזיר את דמי התיווך הזה אבל לאף אחד כאן לא היה איכפת.

שי חרמש: מזל שהצלחנו לעצור את זה.

שי חרמש: לעניין עצמו.

שי חרמש: צריך לקדם את נושא ה-IOM.

שי חרמש: ה-IOM יעבוד במהלך מקביל.

שי חרמש: יהיו כאן מעל 20 אלף עובדים ששוהים ארבע שנים ו-11 חודשים, ואלה הם הכללים.

שי חרמש: הם יוצאים בהדרגתיות ונכנסים בהדרגתיות.

שי חרמש: זה לא שמחר בבוקר כל ה-20 אלף נמצאים ב-IOM.

שי חרמש: כדאי להבהיר שמדובר במהלך הדרגתי שייקח כארבע שנים עד שלא יהיו כאן עובדים שהם בדור א' וייכנסו עובדים שהם בדור ב' של ה-IOM.

שי חרמש: אני מבקש מיוסי דבר שאתם מחויבים לו בהחלטת הממשלה והוא לא לסגור כרגע את השמים בגלל כל הוויכוחים האלה עם ה-IOM כי כבר שמונה חודשים חיכינו בגלל הוויכוחים האלה.

שי חרמש: אל תפגעו בפלפלים בגלל ויכוח עם תאילנד ועם ה-IOM.

שושנה שטראוס: מה שנאמר כאן לגבי הקופונים שיקטפו בדרך, יכול להיות.

שושנה שטראוס: זה ניסיון שעובד במדינות אחרות.

שושנה שטראוס: מאחר שלמתווכים משתי המדינות יש מערכת מאוד מסועפת שקיימת בחוץ לארץ במשך הרבה שנים, יכול להיות שיהיה קשה לאכוף את המערכת הזאת, אבל עיקר התוכנית של IOM זה רנדומליות.

שושנה שטראוס: זאת אומרת, יגישו בקשות הרבה, אבל אף אחד לא יכול להבטיח למועמד שלו שהוא ייבחר כי מתוך פול של מועמדים, אלו שיראיינו אותם ויביאו אותם לישראל, הם ייבחרו באופן רנדומלי בניסיון למנוע את התשלום עבור ההבאה לארץ.

שושנה שטראוס: אני רוצה להזכיר שבינואר נכנסו אלף עובדים לישראל.

שושנה שטראוס: זה לא שלא נכנסו מספטמבר.

שושנה שטראוס: לפחות אלף נכנסו בינואר.

שושנה שטראוס: דווקא מהערבה התיכונה פנו לרשות ההגירה - כאשר בתקופה הזאת לא כל כך נתנו לעובדים להיכנס - ואמרו שיש להם עובדים מובטלים והם רוצים שתינתן להם האפשרות לצאת לביקור בחוץ לארץ באינטר-ויזה כדי שהם לא ישבו אצלם ללא עיסוק.

שושנה שטראוס: ברור שתמיד יש עונות כאלה ואני לא יודעת אם כעת זאת העונה.

שושנה שטראוס: רציתי להסביר עוד דבר אחד שהוא מאוד חשוב לכל התוכנית.

שושנה שטראוס: מה שקרה הוא שאיך שחתמו על ההסכם הזה בשנת 2007, זה קרה רק משום שמדינת ישראל עמדה על שתי הרגליים האחוריות ואמרה שאנחנו לא מכניסים עובדים לחקלאות בישראל עד שההסכם הזה לא ייחתם ואז ההסכם נחתם.

שושנה שטראוס: עכשיו יש מכסה והמכסה היא בטווח יורד מדי שנה, אבל נניח שיראו לנו שחסרים אלף עובדים או אלפיים עובדים, ואז יכניסו היום אלפיים עובדים בגלל הלחץ להכניס אותם.

שושנה שטראוס: אחר כך אנחנו בטווח יורד נעשה הסכם עם IOM וה-IOM יקים את המשרדים ויתברר שאין צורך להכניס עוד עובדים בטווח הזמן הקרוב כי כבר הכנסנו מספר גדול של עובדים.

שושנה שטראוס: אנחנו יודעים שהטווח יורד כי זאת החלטת הממשלה.

שושנה שטראוס: פתאום יבואו בפברואר הבא, כאשר הטווח היורד יתבטל, ידעו מה המכסה ואז יהיה לחץ גדול להכניס באופן מיידי עוד אלף עובדים, אבל IOM כבר התפרק כי לא היה לו מה לעשות והוא לא יכול להתארגן תוך שבוע, אבל המתווכים כאן כן יכולים להתארגן תוך שבוע.

שושנה שטראוס: מה שיקרה הוא ששוב יכניסו בלי IOM וחוזר חלילה.

שי חרמש: הפלפלים יחכו.

שושנה שטראוס: לפי מה שאני מבינה, ואני לא חקלאית, העונה הבוערת בישראל היא לא בחודשי הקיץ.

יעקב כץ: אנחנו לא הממשלה ואנחנו לא השרים שזה בסמכותנו.

יעקב כץ: חבר הכנסת חרמש מקורב לחברים במפלגת העבודה, כך שהוא עדיין מדבר אתם למרות שהוא באופוזיציה.

יעקב כץ: לצורך העניין הזה הם נכנסו גם לממשלה כדי שתוכל להיות ממשלה יותר ארץ-ישראלית ויותר מקפידה, אבל היא עדיין נשארת ממשלה של מפלגת העבודה.

יעקב כץ: אם כן, לחבר הכנסת חרמש יש נציגים בפנים והם יכולים גם ללכת נגד ה-IOM משום שאותם מעסיק הפלפלים ולא כל כך דמי התיווך.

יעקב כץ: אל תדון את חברך עד שתגיע למקומו.

יעקב כץ: אני לא רוצה להיות חקלאי כרגע ולא רוצה להיכנס לנעליהם אבל אני רוצה שאנחנו נתרכז במה שאנחנו יכולים.

יעקב כץ: אנחנו צריכים לדחוף את זה.

יעקב כץ: חבר הכנסת חרמש, אני אומר לך שאם זה לא ילך עם ה-IOM, אני אקדם כאן בכל הכוח חוק לאמץ את החוק הקנדי.

יעקב כץ: גם קנדה מתמודדת, אמנם בעיקר בתחום הסיעוד ולא בתחום החקלאות, אבל היא מפרסמת שם בכמויות ומודיעה שהיא זקוקה לכך וכך אנשים ואכן מגיעים אנשים והיא מתחקרת ואני לא בטוח ששם לא גוזרים קופונים.

יעקב כץ: אפשר להכניס את ה-IOM לחוקים האומרים שבגלל הנושא של הביטחון, בגלל הנושא של שפעת החזירים, בגלל הנושא של המקצועיות, בגלל הנושא של השפה הזרה, בגלל אלף ואחד נושאים אחרים, בגלל זה שהעובד צריך להיות מטופל בצורה ישרה והגונה, הוא לא צריך להיות עבד, צריך להתייחס אליו בצורה הגונה וכולי - מדינת ישראל היא מדינה שצריכה להיות מכובדת וצריכה לנהל את הכל בצורה יותר מושלמת.

יעקב כץ: אם החקלאים באנוכיות שלהם יתרכזו רק בפלפלים, דרך שמחון ודרך החקלאים האחרים ולא תעניין אותם מדינת ישראל בכללותה, הם ייפלו מהפח אל הפחת.

יעקב כץ: אנחנו נדאג להעביר חוק שיגרום לכך שיגיעו אנשים דרך השגרירות הישראלית.

שי חרמש: אין לי בעיה עם זה.

שי חרמש: אותנו מדאיג דבר אחד.

שי חרמש: אנחנו בעד קידום ההסכם אבל אני לא רוצה שאת זמן הביניים ינצלו כמו שעשו בציניות מספטמבר ועד לפני שבועיים וסגרו את השמים.

שי חרמש: מישהו בינתיים צריך לעבוד ובינתיים עוד אין התנדבות של ישראלים לרדת לערבה עם 85 אחוזי לחות ו-45 מעלות ולעבוד בחממה ולהוריד פלפלים.

שי חרמש: הפלפלים מהווים 150 מיליון דולר.

שי חרמש: אני מבין שזה לא הרבה כסף כי הבוקר קראתי שמדינת ישראל עומדת לגייס 200 מיליארד שקלים איגרות חוב בתוך המדינה כי אין לה כסף, כך שה-150 מיליון דולר לא חשובים.

שי חרמש: אני מציע לומר שהסכום הזה כן חשוב.

שי חרמש: נעשה את ה-IOM ביחד אבל אל תסגרו את השמים.

יעקב כץ: בתחילת הדיון אמרתי שמה שמציק לי זה הנושא הביטחוני.

יעקב כץ: היום דווקא המזרח הרחוק הוא מייצא את היצוא הגדול ביותר בנושא של אל-קעידא, אם זה בפקיסטן ואם זה בנפאל.

יעקב כץ: עכשיו הגיעו לכאן גם הרבה נפאלים.

יעקב כץ: הנושא הביטחוני הוא נושא חשוב מאוד ואמרתי שמצטרף לזה הנושא של שפעת החזירים ועד כמה שאני עברתי על החומר ראיתי שאין בדיקה רפואית כמו שצריכה להיות אלא היא נעשית כלאחר יד.

שושנה שטראוס: אין פיקוח.

יעקב כץ: אדם מביא אישור שהוא בריא ואחר כך הוא עובר כאן בארץ, כמו שאמר יוסי, טביעת אצבע ועושים לו איזו חקירה אבל אי אפשר לעבור על העבר הרפואי שלו ולא יודעים אם יש לו אידס או יש לו מחלה אחרת.

יעקב כץ: הוא יכול לבוא לכאן ולהיות מאושפז ולעלות למדינת ישראל מיליוני שקלים.

יעקב כץ: בנושא הזה אין בידוק וכך גם לא בנושא הביטחוני.

יעקב כץ: בוודאי שאין בידוק לגבי הצד המקצועי של אותו עובד.

יעקב כץ: הרבה מעובדי הסיעוד והרבה מעובדי החקלאות הם לא אנשים מקצועיים ואין להם שום קשר לא לחקלאות ולא לסיעוד.

יעקב כץ: הם לא למדו שום דבר אבל מביאים אותם וכמו שאמרת אוספים אותם עם הלאמות ועם החמורים וזה נעשה לא באופן יסודי.

יעקב כץ: בוודאי שמוסכם על הוועדה שהטיפול הראשוני כמו הרפואה, הדבר הראשון שצריך להיות היום הוא דווקא שם ולא כאן.

יעקב כץ: זה מקובל היום על כולם ואת זה גם ממשלת ישראל הבינה.

יעקב כץ: זאת אפשרות יותר קלה לעבודה.

יעקב כץ: כל עוד הם שם, צריך לראות שלפחות משם יגיע מינימום של אנשים ואם הם מגיעים, שהם יהיו הכי מקצועיים.

יעקב כץ: בדבר הזה צריך להתרכז.

יעקב כץ: לכן אני מבקש מחבר הכנסת חרמש, למרות שהפלפלים לצערנו הרב בירידה – קיבלתי מחבר הכנסת פתקים בנושא – שבנושא של ה-IOM לא תפריע.

שי חרמש: אני בעד.

שי חרמש: רק אל תסגרו את השמים.

יעקב כץ: לך אני אומר, עורכת-הדין שטראוס, יכול להיות שהם יצליחו לגנוב עוד 1,000 עובדים, אבל אנחנו לא נעצור את התהליך.

שי חרמש: אנחנו לא גונבים.

שי חרמש: יהודי לא גונב.

יעקב כץ: נמצא כאן נציג האוצר, אנחנו יודעים מה שמו ומה מספר הטלפון שלו ואנחנו לא ניתן לו מנוחה כדי שהנושא של הכסף יעבור והכסף ישולם.

יעקב כץ: אנחנו נביא את ה-IOM לביצוע.

יעקב כץ: זה יהיה הדבר הראשון.

יעקב כץ: אחרי שיעבור ה-IOM אנחנו נלך ונתקדם קדימה.

חיים חושן: אני רוצה להצטרף להסתייגות של חבר הכנסת חרמש.

חיים חושן: אני חושב שאנחנו לא צריכים לחשוב שההסכם עם ה-IOM הוא הסכם אידיאלי, וגם אתה בעצם אמרת את זה.

חיים חושן: אני בעד שכמובן נביא למיצוי את ההסכם עם תאילנד כי אנחנו צד לזה אבל חס וחלילה שמישהו כאן לא יחשוב באמת שההסכם הזה הוא הסכם אידיאלי.

חיים חושן: ניסינו להציע את ההסכם הזה גם לממשלת הפיליפינים.

חיים חושן: היה לנו כאן דיאלוג מדיני עם הפיליפינים והם אמרו לנו שהם בשום פנים ואופן לא מוכנים לחתום על הסכם עם ה-IOM.

חיים חושן: הם לא מוכנים ואני גם לא יודע אם אין מדינות אחרות שישמחו לחתום על הסכם עם ה-IOM.

יעקב כץ: הקנדים נתקלו באותן בעיות והם הגיעו למסקנות מאוד חריפות.

חיים חושן: החלטת הממשלה לא אומרת שאנחנו צריכים להשתמש בשירותי ה-IOM.

חיים חושן: היא אומרת שזאת אופציה, אם הבנתי את זה נכון.

יעקב כץ: או בילטראלי.

חיים חושן: בבילטראלי אפשר להכניס מה שרוצים ואני לא חושב שלשם כך צריך לחקוק חוק חדש אבל את זה המשפטנים יגידו.

חיים חושן: אתה אמרת שהתרופה העיקרית נמצאת שם..

יעקב כץ: התחלתית.

חיים חושן: יש גורם מאוד נכבד שלא נעשה כאן, ואולי אי אפשר לעשות אותו ואני לא יודע, והוא נקרא אכיפה.

חיים חושן: אין אכיפה במדינת ישראל.

חיים חושן: רשויות החוק לא פועלות כנגד הקבלנים.

יעקב כץ: בנושא של האכיפה ישבנו השבוע עם ניצב גנות לישיבה ארוכה מאוד.

שי חרמש: אני סומך על גנות יותר מאשר על ה-IOM.

חיים חושן: אני לא מדבר על רשות ההגירה.

יעקב כץ: ניצב גנות סיפר שגם כשהוא היה במשטרה כניצב, אמר להם טרנר שעד שהולכים לקצה של הצינור, צריך קודם להתחיל עם השיבר.

יעקב כץ: אני מדבר קודם כל על המניעה.

יעקב כץ: אמרתי שאנחנו היום באנו קודם כל לראות מה אפשר לעשות שם.

יעקב כץ: אני מבטיח לכם שאנחנו נכנס כאן את הוועדה מדי שבוע בשבוע עד שהנושא יבוא לידי פתרון.

יעקב כץ: רשמתי בתוכניות שלי איך להניע את כל הציבור החרדי לעבודה בפלפלים.

יעקב כץ: אני מת לראות אותם נוסעים במשאיות ובאוטובוסים, עובדים, מרוויחים וקוטפים כמו שיהודים עשו פעם.

יעקב כץ: אני רוצה לראות שהדבר הזה מתבצע.

יעקב כץ: הם יותר טובים מהעובדים התאילנדים.

יעקב כץ: יש כאן הרבה אנשים שלא עובדים כאשר בגלל סיבות כאלה ואחרות אסור להם לעבוד וצריך לפתור את הפלונטר הזה ולאפשר להם לעבוד, ואז נראה יהודים עובדים.

יעקב כץ: אני יכול לומר לכם שיש לי ילד אחד שהוא חקלאי, ילד אחד שהוא רועה צאן, ילד אחד שעוסק בגידול, כך שאנחנו לאט לאט חוזרים למקורות.

יעקב כץ: מקורות המים, הם באמת עבודה חקלאית בארץ ישראל כפי שנהגו אבותינו וגם בעבודות סיעוד שזה חסד ולכולנו יש אבות, אימהות, סבים וסבתות ואנחנו רוצים שיטפלו בהם ועדיף שיטפלו בהם יהודים.

ענת קידרון: אני רוצה להסכים עם מה שאמרה עורכת-הדין שטראוס.

ענת קידרון: זה יפה מאוד שהאוצר לקח על עצמו את העיכוב של השנה וחצי, אבל אנחנו יודעים שמה שמעכב את העניין הזה זאת העובדה שעד שגיוס דרך IOM לא יוצב כתנאי לכניסת עובדים לישראל, יהיו עוד אלף פה ועוד אלף שם אבל אני רוצה להזכיר לכבוד היושב-ראש שההחלטה התקבלה ב-2005.

יעקב כץ: זה יהיה.

שי חרמש: עם כל הכבוד לך, לא תשאירי את המדינה בלי עובדים זרים בגלל ויכוחים בירוקרטיים עם ה-IOM.

יעקב כץ: אחרי ש-IOM יפתור את הבעיה.

ענת קידרון: ה-IOM חודשים עומד בעמדת זינוק.

ענת קידרון: זה כמו שאתה מגייס את כל העם למילואים ואתה מחכה אתו חודשיים ואז חייבים לצאת למלחמה.

יעקב כץ: אנחנו נראה איך זה עובד.

יעקב כץ: אנחנו צריכים לדאוג לפלפלים ולעובדים החקלאיים שלנו.

יעקב כץ: לכן שום דבר לא יהיה בכוח אלא צריך להפעיל את השכל.

יעקב כץ: זאת התקדמות גדולה שממשלת ישראל החליטה שהיא הולכת לקראת ה-IOM וצריך לראות איך הדברים האלה מתקדמים עקב בצד אגודל כאשר החקלאים מתרגלים לקבל את המכסות דרך ה-IOM, ואנחנו מתרגלים להאמין שזה לא רק IOM עד שהדברים לא יתבצעו.

יעקב כץ: הדברים צריכים ללכת לאט לאט.

ענת קידרון: בינתיים זה היה לאט לאט.

ענת קידרון: כבר ארבע שנים שזה לאט לאט.

יעקב כץ: אבל זה מתקדם.

יעקב כץ: יש כאן כל מיני ויכוחים עובדתיים לגבי האם צריך באמת עוד עובדים או לא צריך, והאם צריך להכניס חדשים.

שי חרמש: הם לא עובדים כאן בהתנדבות אלא משלמים להם.

ענת קידרון: כן, 12 שקלים לשעה.

שי חרמש: את השטויות האלה אמרת כבר בפעם הקודמת ואני מבקש ממך לא לחזור עליהן.

שי חרמש: איש לא משלם 12 שקלים לשעה.

שי חרמש: תפסיקו עם זה.

שי חרמש: זאת מסורת של הכנסת הקודמת, זאת עלילה ואני מבקש שתפסיקי עם זה.

שי חרמש: אתם כבר כותבים את זה בעיתונות.

שי חרמש: אין לכם גם בושה לכתוב את השטויות האלה בעיתונות.

שי חרמש: מכבדים חוקים ומשלמים.

שי חרמש: אני לא מוכן לשמוע את זה.

יעקב כץ: חבר הכנסת חרמש, היא אורחת שלי.

שי חרמש: היא יכולה להיות אורחת שלך אבל את השטויות האלה כבר שמענו בכנסת הקודמת.

שי חרמש: תתייחסי לצורך האמיתי.

ענת קידרון: אם תאפשר לי לדבר, אני אתייחס לכל מה שאתה רוצה.

שי חרמש: איש לא משלם 12 שקלים לשעה.

שי חרמש: אין דבר כזה.

יעקב כץ: אומר שלמה המלך שדברי חכמים בנחת נשמעים.

שי חרמש: אלה שקרים ורמאויות.

שי חרמש: אחר כך הם גם כותבים את זה בדה-מרקר ואנשים חושבים שאם זה כתוב בעיתון, זה כנראה גם נכון.

שי חרמש: תפסיקו עם זה.

שי חרמש: די.

שי חרמש: מה שעושים כאן זה המשך של הכנסת הקודמת.

שי חרמש: את המשחק הזה לא נשחק.

יעקב כץ: אנחנו חברי כנסת ואנחנו את דברינו נאמר בנחת, בזהירות ובאדיבות.

יעקב כץ: אני אומר לך שיש לזה יותר משקל כשאתה לא מתרגז.

יעקב כץ: כעס זה מידה מגונה.

שי חרמש: זאת כבר שנה רביעית של שקרים ורמאויות.

יעקב כץ: אנחנו עכשיו בוועדה לעובדים זרים ואנחנו מחויבים להתנגד בכבוד לכל אורח שמגיע לכאן, במיוחד מצד חברי הכנסת שהם צריכים להיות הכי זהירים בלשונם ובניקיון הפה.

יעקב כץ: אני מבקש, הם אורחים שלי ולא צריך להרים את הקול.

שי חרמש: הם גם אורחים שלי.

יעקב כץ: אני מציע שנדבר בסגנון נאה.

ענת קידרון: אני רוצה לומר עוד משהו שניסיתי לומר קודם.

ענת קידרון: בשנת 2006 הייתה יוזמה של משרד הפנים לביצוע יריד השמה בתחום החקלאות.

ענת קידרון: אני מאוד מעודדת את מר אדלשטיין ואת רשות ההגירה בכלל לעשות את זה בשנית ולראות באמת שיגיעו כל החקלאים שמשוועים עכשיו לידיים עובדות ושיגיעו כל העובדים שלא מצליחים למצוא עבודה.

ענת קידרון: הדבר יפורסם בצורה שבאמת תגיע לעובדים ואז אנחנו נראה מה קורה כי יכול להיות שאולי לא כל כך דחוף להכניס את אותם אלף אנשים.

ענת קידרון: אני חושבת שגם האנשים שחבר הכנסת חרמש מייצג אמרו שזה רעיון מוצלח.

יעקב כץ: "קו לעובד" הוא עמותה?

ענת קידרון: כן.

יעקב כץ: היא חיה מתרומות?

ענת קידרון: בהחלט.

יעקב כץ: מי התורמים הגדולים?

ענת קידרון: כל מיני קרנות.

ענת קידרון: אני רוצה גם להדגיש ש"קו לעובד", בניגוד אולי למה שחבר הכנסת חרמש חושב, לא מתנגדת לכניסת עובדים זרים לישראל והאינטרס שלנו הוא לא למנוע את כניסתם.

יעקב כץ: עורכת-הדין שטראוס, ברשותך, אני רוצה לדעת איך את שיחת הוועידה הזו – שהיא ההתחלה המחודשת של הקשר עם ה-IOM – עושים במהירות האפשרית והאם אני יכול לסייע בדבר הזה כדי שהוא יהיה יותר מהר.

יעקב כץ: אני רוצה לדעת איך הדבר הזה נעשה במהירות האפשרית.

חיים חושן: התאריך כבר נקבע.

חיים חושן: לפי בקשת הצד התאילנדי, הם ביקשו שזה יתקיים ב-1 או ב-2 ביוני והחלטנו לקיים את השיחה ב-2 ביוני כי זה לא תחילת השבוע.

חיים חושן: זה יתקיים במשרד החוץ, יש לנו את כל המערך הדרוש לזה וכל האמצעים הטכנולוגיים.

יעקב כץ: גם אני מוזמן?

חיים חושן: אתה יכול להיות.

חיים חושן: ברצון רב.

חיים חושן: נשמח מאוד לארח אותך במשרד החוץ.

יעקב כץ: מאוד הייתי רוצה להיות נוכח.

שושנה שטראוס: אני יכולה לומר שלא הודיעו לי על התאריך הזה אלא קיבלתי הודעה אחרת לפיה נציגים מתאילנד – ממשרד העבודה התאי - מגיעים לכאן ב-2 ביוני.

חיים חושן: אתמול דיברתי עם השגרירה בטלפון וזה מה שסוכם.

חיים חושן: אני מוכן לבדוק את הנושא הזה שוב.

יעקב כץ: אני מבקש להיות שותף.

חיים חושן: ברצון רב.

יעקב כץ: אם תוכלו להזמין אותי, אשמח ואני גם מבטיח להגיע.

שי חרמש: תזמינו גם את חברי הוועדה שמפאת קוצר הזמן לא יוכלו להגיע.

יעקב כץ: אני יכול לומר שנוכחות חבר כנסת בשיחה רק ייתן לזה יותר משקל.

יעקב כץ: אני מאוד מבקש להיות מוזמן ואני מאוד מבקש, מר חושן, שתעמוד אתי בקשר יום יומי ותמידי כדי לראות שההתחלה הזאת נעשית.

יעקב כץ: אני רוצה לראות ששיחת הוועידה הזאת נעשית ואז נוכל להיות בקשר עם הבחור הנחמד הזה שהוא מזקני – או נערי – האוצר ונוודה שההמחאה עוברת.

יובל יעקובי: באותה שיחה יהיה גם מישהו מאתנו.

יובל יעקובי: אני מתנצל, אני חייב לעזוב את הישיבה.

יעקב כץ: לפני שאתה הולך, בקשה אחת אליך.

יעקב כץ: אני איש עסקים וכל החיים שלי עסקתי בנושא של כספים.

יעקב כץ: אתם צריכים להיות הגונים גם מבחינת הממשלה ומבחינת האחריות של מדינת ישראל.

יעקב כץ: אתם צריכים להסביר לבוסים שלכם שההמחאה צריכה להיות מוכנה כי אני מניח שבסופו של יום אנשי ה-IOM יאמרו שהם מבקשים להעביר אליהם את ההמחאה.

יעקב כץ: אם ברגע הזה ההמחאה לא תגיע, בעצם כל השיחות וכל המהלכים שעושים לא יצא מהם כלום.

יעקב כץ: לאנשי החקלאות יש טענה למשוך את זה בעוד שנה ושוב נפספס את זה וזה יהפוך לחסר טעם.

שי חרמש: אין לנו עניין למשוך את זה.

יעקב כץ: לכן אני מאוד מבקש שגם הדבר הזה יוסבר, שהחלק המשלים של שיחת הוועידה הוא הכנת ההמחאה.

יעקב כץ: אני יודע שההמחאה הזאת אומרת הרבה.

יעקב כץ: את זה אני מבקש מאנשי האוצר.

יעקב כץ: יוסי, אני רואה שאתה רוצה לומר דברים רבים.

יוסי אדלשטיין: אני מלווה את התהליך הזה של ה-IOM עם שושנה מתחילת הדרך ואני אומר שוב שזה לא האופטימום מכיוון שיש עוד צד אחד שמשחק במשחק הזה וזאת ממשלת תאילנד שגם לה יש אינטרסים.

יעקב כץ: אתה היית פועל לפי החוק הקנדי?

יוסי אדלשטיין: אני לא יודע.

יוסי אדלשטיין: לכל דבר יש את היתרונות ואת החסרונות.

יוסי אדלשטיין: גם לחוק הקנדי יש את החסרונות שלו.

יוסי אדלשטיין: כרגע אנחנו הולכים על ה-IOM ואני מניח שזה ללא ספק יהווה שיפור משמעותי לעומת מה שקיים כיום.

יוסי אדלשטיין: אנחנו צריכים להתקדם עם זה.

יוסי אדלשטיין: לדבריו של חבר הכנסת שי חרמש.

יוסי אדלשטיין: אנחנו בסך הכל מכירים את הצרכים של החקלאים ואנחנו משתפים אתם פעולה.

יוסי אדלשטיין: גם כשייכנס ה-IOM אנחנו נלך אתם בצורה נבונה על מנת שאף אחד לא ייפגע מהתהליך הזה ושהעסק הזה יעבוד כמו שצריך.

יעקב כץ: לגבי עובדים זרים שהגיעו לעסוק בתחום אחד ורוצים לעבור לעבוד בתחום אחר.

גלעד נתן: מה קורה לגבי העברת עובדים ממעביד אחד למעביד אחר.

גלעד נתן: איך לוקחים עכשיו את העובדים שמסתובבים בארץ ואין להם עבודה ומעבירים אותם למי שבאמת דורש אם יש דורש?

יוסי אדלשטיין: ברמת העיקרון, עד עכשיו לא הייתה החלטת ממשלה לגבי מכסת ההיתרים בחקלאות לשנת 2009.

יוסי אדלשטיין: אני מניח שעכשיו חוק ההסדרים מיסד את זה.

שי חרמש: חתמו על הסכם.

יוסי אדלשטיין: ראיתי שזה עד אוגוסט.

שי חרמש: יש הבנה ברורה.

יוסי אדלשטיין: יש הבנות ויפורסמו ההיתרים.

יוסי אדלשטיין: ברגע שיפורסמו ההיתרים, יש הליך שגרתי שאנחנו קוראים לו איזון תיקים, שזה אומר שכל בעלי ההיתרים צריכים לבוא ולהסדיר את המעמד החוקי של העובדים שלהם.

שי חרמש: את זה כבר סגרו במרץ, את איזון התיקים.

יוסי אדלשטיין: ליצואנים שקיבלו את המכסה הקטנה שלהם.

יוסי אדלשטיין: לגבי ה-26 אלף או ה-27 אלף עליהם סיכמתם, אף אחד לא עשה איזון תיקים.

יוסי אדלשטיין: במסגרת המהלך הזה של הסדרת המעמד החוקי של העובדים בתחום החקלאים, כל חקלאי בא עם כמות ההיתרים שהוא קיבל ומספר העובדים שיש לו, והוא צריך לקבל רשיון עבודה לעובדים החוקיים שלו.

יוסי אדלשטיין: במסגרת הביצוע של האיזון הזה, אנחנו רואים למי יש עודף ולמי יש חוסר ומתחילים לבצע את האיזונים ואת הוויסותים בין העודפים למחסורים.

יוסי אדלשטיין: כך זה מתבצע ברמת העיקרון מדי שנה והעובדים שלכאורה לא מועסקים בגלל שהמעסיק שלהם ירדו לו ההקצאות או שהעובד עזב את המעסיק וסיבותיו עמו, אנחנו מנסים לשדך אותו לבעל היתר שצריך עובדים.

יוסי אדלשטיין: זה ברמת העיקרון מה שעומד להתבצע וברגע שיפורסמו ההיתרים נוכל להיכנס לתוך המהלך הזה בצורה מסיבית.

שי חרמש: ביוני עוד אין הקצאת עובדים לשנת 2009.

שושנה שטראוס: בינואר 2009 נכנסו אלף עובדים.

שי חרמש: היושב-ראש, אל תקנה את הבדיחה הזאת.

שי חרמש: אנחנו לקראת יוני ולא העבירו את מכסת העובדים שהממשלה הסכימה עליה לפני שבוע והיו צריכים להיות כאן בינואר.

יעקב כץ: התפקיד שלנו לדאוג אתך ביחד שיהיו כאן העובדים.

יעקב כץ: כרגע אנחנו בוועדה לא סטטוטורית ותפקידנו לפחות מבחינת האמת לעשות את המקסימום ולעודד חברי כנסת לחוקק חוקים כדי לדאוג שהדברים האלה יתוקנו או לעודד את הממשלה ולהכריח אותה לעמוד בדברים אחרים במידת האפשר.

יעקב כץ: הכוח שלנו מוגבל.

יעקב כץ: לגבי ראיונות לעובדי חקלאות ועובדי בניין.

יעקב כץ: בנושא עובדים סיעודיים, הם עוברים דרך השגרירות והם צריכים לעבור איזשהו ראיון.

רויטל מלי-דנקר: לא.

רויטל מלי-דנקר: דרך אגב, אתם מאוד מרוכזים כאן בנושא של חקלאות אבל יש כאן בעיה עיקרית עם עובדי סיעוד.

רויטל מלי-דנקר: אני חושבת שרוב הבעיה היא עם עובדי סיעוד שמשלמים הון תועפות.

רויטל מלי-דנקר: נפאל דרך אגב סגרה את השמים והעובדים שמגיעים הם רק לסיעוד.

שי חרמש: 85 אלף עובדים בסיעוד.

ענת קידרון: 54 אלף היתרים.

יוסי אדלשטיין: בפועל יש פחות בעלי היתר חוקי ויש יותר עובדים שנכנסו.

רויטל מלי-דנקר: נכנסו כחוקיים, שילמו, משכנו את ההורים ואת הכפר, הגיעו לכאן ואין להם מעביד והם בבעיה.

יעקב כץ: איזה סכומים עובד סיעוד תאילנדי, נפאלי או אחר צריך לשלם?

רויטל מלי-דנקר: אני חושבת שהסינים הגיעו לשיא של 15 אלף דולר.

ענת קידרון: יש כאלה שמשלמים 30 אלף דולר.

ענת קידרון: אני מדברת על הסינים שבאים לטיפול סיעודי.

רויטל מלי-דנקר: אני מדברת על הסינים שבאים לבניין.

יוסי אדלשטיין: כבוד היושב-ראש, המחיר תלוי בזמן, כשתפסתי אותו או לפני כן.

יוסי אדלשטיין: כשתפסתי אותו, המחיר גבוה, ולפני כן הוא קצת נמוך.

יעקב כץ: מדובר בין 10,000 ל-20,000 דולר.

רויטל מלי-דנקר: בכל מקרה, זה יותר מה-3,000 שקלים שצריך לקחת מהם.

יעקב כץ: יש חוק שאומר עד 3,000 שקלים?

רויטל מלי-דנקר: עד 3,050 שקלים.

יעקב כץ: יש להניח שכל החברות שעוסקות בתחום הזה מקפידות לגבות רק 3,000 שקלים.

ענת קידרון: לא.

רויטל מלי-דנקר: לפחות בפנייה ראשונה.

יעקב כץ: לא נמצא גוף שמתעסק בעובדים זרים שנתבע לדין ונמצא אשם כי הוא לקח יותר מהסכום הזה.

יוסי אדלשטיין: לא נמצא מטעם אחד פשוט והוא שיש בעיה של ראיות.

יוסי אדלשטיין: אני עשיתי כמה מבצעים ואני יכול להזמין אותך לסיור.

יעקב כץ: אני מאוד רוצה בזה.

יעקב כץ: אנחנו די משועממים כאן ואני אומר לכם שאני מעונין בזה.

יעקב כץ: מאוד שמחתי שמינו אותי ליושב-ראש הוועדה הזאת, במיוחד שאמרו לי שאפשר קצת לטייל, להגיע לערבה ולראות את הפלפלים האדומים.

יעקב כץ: אני מבקש כמה שיותר טיולים וסיורים בתחום הזה.

יעקב כץ: אני מאוד אשמח לזה.

יעקב כץ: אם אתם חושבים שאתם יכולים להעשיר אותי, אני מסכים.

יעקב כץ: אני עומד לעבוד קשה כל זמן שאהיה כאן כדי לעסוק בדברים האלה בצורה אמיתית.

יעקב כץ: אתם תראו שאנחנו כאן נקדם את הדברים ואנחנו נצליח בעזרת השם, במיוחד שכבר נפתחו פתחים משום שגם ראש-הממשלה וכל הגורמים שאוכפים מבינים שזאת קטסטרופה בכל מקרה.

יעקב כץ: זה גם בין העמים, כי אחרת אמריקה תכפה עלינו ותאמר לנו שיוציאו אותנו ממדינות העמים כי יאמרו שאנחנו מדינה שסוחרת באנשים, סוחרת בבשר, סוחרת בנשים ולכן זאת מדינה שצריכה להיות מנודה.

יעקב כץ: אנחנו צריכים להיות זהירים בהתנהגות שלנו.

יעקב כץ: לכן כולם מבינים היום שצריך לעבוד ואנחנו נעבוד קשה עד שננקה את המדינה הזאת מהשחיתויות האלה.

יעקב כץ: אם כן, אני מבין שעד היום לא נמצא גוף שעוסק ביבוא עובדים זרים שנלקח לבית המשפט.

יוסי אדלשטיין: נכון.

יעקב כץ: ולא נמצא מישהו אשם בזה.

יוסי אדלשטיין: נכון.

שושנה שטראוס: הראיות הן נסיבתיות.

שושנה שטראוס: אם למשל תשאל חקלאי אם הביאו לו עובד זר, אם הוא התקשר עם מתווך וכמה הוא שילם למתווך עבור התיווך שלו, הוא יאמר לך שהוא לא שילם אלא שהוא קיבל את השירות הזה בחינם ואולי אפילו נתנו לו פרס על כך שהוא הזמין את העובד.

שושנה שטראוס: זאת ראיה נסיבתית.

שושנה שטראוס: אנחנו יודעים שהעובד בחוץ לארץ שילם אבל הוא לא שילם ישירות למתווך אלא הוא שילם לאדם מסוים.

יוסי אדלשטיין: הוא גם לא יודע מי זה האדם הזה.

יוסי אדלשטיין: הוא אומר שהוא שילם לצ'ינג או ללינג ואתה לא יכול לחבר את הקצוות.

יעקב כץ: אם יבוא לכאן מנהל חברת כוח אדם, הוא יכול לומר שזאת הוצאת שם רע.

יעקב כץ: הוא יכול לומר שאומרים עליו משהו בזמן שהוא אפילו לא נחקר או נתבע אבל הוא לא נחקר בגלל שמדובר בצ'ינג ובלינג.

יעקב כץ: לכן התפקיד שלנו היום למנוע מצב בו מביאים את העובד הזר בשם צ'אנג, שהוא לא יעבור דרך צ'ינג.

יעקב כץ: הקיבוצניקים והמושבניקים צריכים להקים סיירת מוסרית כדוגמת העובדים של פעם.

יעקב כץ: האנשים הראשונים של ההתיישבות, הקומוניסטים, היו אנשים של שוויון חברתי, הם היו אנשים בעלי מוסר, הם היו אנשים שהשאיפה שלהם הייתה לבנות עולם חדש שלא מתעללים לא בעבדים, לא בעובדים, לא מתעמרים באנשים, לא שוללים את זכותם.

יעקב כץ: זו הייתה כל התורה הקומוניסטית עליה אתה גדלת, מר חרמש.

יעקב כץ: זו הייתה כל התורה הסוציאליסטית.

שי חרמש: אני חי בזה עד היום.

יעקב כץ: אני הייתי מצפה שתקים סיירת שתורכב מבני הקיבוצים והמושבים שתצא לצ'ינג ולצ'אנג, ליאנג ולמינג, ותוודא שבמחוזות מינג, צ'ינג וצ'אנג לא מתעמרים באנשים.

שי חרמש: בתחילת הדרך אנחנו הבאנו את העובדים וטיפלנו בהם, אבל לקחו את זה מאתנו והעבירו את זה לחברות כוח אדם.

שושנה שטראוס: עזרת החקלאים שהם יכולים לתת ל-IOM, כאן הגענו לנקודה חשובה.

שושנה שטראוס: החקלאים רגילים שדמי התיווך של עובדים זרים הוא לא על חשבונם.

שושנה שטראוס: העובד משלם את הכל.

שושנה שטראוס: היום, אם נעשה את הנושא של IOM והעובד לא ישלם את הכל, החקלאי יצטרך לשלם דמי תיווך לחברות הישראליות וכאן החקלאים צריכים לבוא ולומר שהם שמרו רווחים גדולים מפלפלים והם יכולים לשלם עבור התיווך.

שי חרמש: איפה יש רווחים גדולים מפלפלים?

שי חרמש: דיברתי על 150 מיליון דולר ליצוא אבל לא דיברתי על רווחים.

שי חרמש: את עורכת דין ואני כלכלן.

שי חרמש: יש הבדל בין מחזור לבין רווח.

שי חרמש: זה קשור בערך ל-12 שקלים לשעה.

יעקב כץ: שאלנו למה אנשי הבניין ואנשי החקלאות לא נקראים לראיונות בשגרירות אלא מעמיסים אותם ומביאים אותם לכאן כמו ערמה אחת.

רויטל מלי-דנקר: קודם כל, זאת לא הנחיה שלנו.

רויטל מלי-דנקר: אנחנו באופן כללי צריכים לראיין רק עובדי סיעוד.

יעקב כץ: מי היה צריך להיות כאן כדי לשאול אותו של מי ההנחיה?

יעקב כץ: מי כן היה צריך להנחות?

רויטל מלי-דנקר: מבחינת סיעוד, צריכה להיות התאמה אישית של העובד לאדם החולה בארץ והתאמה של השפה.

רויטל מלי-דנקר: בחקלאות ובבניין לא חשובה השפה.

יעקב כץ: בינינו, הדברים האלה לא נעשים.

רויטל מלי-דנקר: זה נעשה.

רויטל מלי-דנקר: דרך אגב, בעקבות הראיונות האלה סגרו את נפאל.

רויטל מלי-דנקר: יש בעיה בסרילנקה כי שם אין לנו שגרירות ויש קונסול כבוד שעושה את העבודה ואנחנו אכן חושבים להוציא את העבודה מקונסול הכבוד ולהעביר את זה לחברת אאוט סורסינג.

יעקב כץ: למה אין ראיונות בנושא הבנייה לא?

יעקב כץ: משום שאתם אומרים שכאן זאת עבודה שחורה ולא צריך את זה.

יוסי אדלשטיין: לא.

יוסי אדלשטיין: בתחום הסיעוד העובד מגיע עבור אדם שהוא המעסיק שלו.

יעקב כץ: כשהוא בא, הוא יודע כבר לאיזה משפחה הוא מגיע?

יוסי אדלשטיין: הוא אמור לדעת.

שי חרמש: זאת המכסה היחידה שאין בה מכסה.

ענת קידרון: אמור היא מילה חשובה כאן.

יעקב כץ: אדם מגיע למר הלפרין וכשהוא מגיע לכאן והוא בשדה התעופה הוא פתאום לא יודע היכן הוא נמצא.

יוסי אדלשטיין: ברמת העיקרון ובתהליך סדור, החברה שהזמינה אותו צריכה לחכות לו בשדה התעופה או מישהו מבני המשפחה ולקחת אותו למקום העבודה.

יעקב כץ: קרו מקרים שחברת כוח אדם הביאה דרך צ'ינג אדם שעבר ראיון ולא חיכו לו בשדה התעופה והוא נשאר זרוק שם?

יעקב כץ: מישהו אז תבע את החברה הזאת שהביאה אותו?

יוסי אדלשטיין: לא תבעו.

יעקב כץ: הרי החברה מודה שהיא הביאה אותו.

יוסי אדלשטיין: בהיסטוריה, חברות כוח אדם שהיו בעבר לפני הלשכות בתחום הסיעוד, הוגדרו בחוק כחברות תיווך ולא הייתה להן אחריות ולא חבות כלפי אף אחד.

יוסי אדלשטיין: הוא היה מתווך.

יוסי אדלשטיין: ביקשת ממנו אדם, הוא הזמין את האדם וסיים את התפקיד שלו.

יוסי אדלשטיין: מבחינה משפטית לא יכלו להעמיד אותו לדין.

יוסי אדלשטיין: היום זה קצת שונה.

יוסי אדלשטיין: היום הכניסו כל מיני חבויות.

שושנה שטראוס: תמיד תיווך כולל להביא את האנשים.

שושנה שטראוס: זאת אומרת, אם הייתה אכיפה טובה, יכלו על המקרים האלו גם לתבוע.

שושנה שטראוס: במשרד התעשייה יש אישה, רבקה מקובר, שפסלה היתרים של לשכות פרטיות בגלל מקרים כאלה.

שושנה שטראוס: אכיפה פלילית של זה לא הייתה.

יעקב כץ: למרות שמבחינת החוק, אם רציתם לתפוס את חברות כוח האדם, אפשר לתפוס אותן על הדבר הזה.

יעקב כץ: אני הבנתי מגלעד שלצערנו הרב יש הרבה מקרים, גם בתחום הסיעוד, כי בתחום הסיעוד זה בא פר אדם ולא פר מכסה.

יעקב כץ: בתחום הסיעוד, אם הוא צריך להגיע לאדם מסוים והוא לא הגיע אליו, היום, בכלים החדשים, יש אפשרות לתבוע את חברת כוח האדם?

שושנה שטראוס: גם בעבר.

יעקב כץ: אבל לא נתבעה חברה כלשהי עד היום הזה למרות שיש אצל גברת מקובר מקרים רבים.

שושנה שטראוס: מה שעשו היה שביטלו את ההיתרים לתיווך של עשרות חברות ואפשר גם להעמיד לדין על תרמית ועל עושק.

יעקב כץ: אבל זה לא נעשה.

שושנה שטראוס: זה בתחום משטרת ההגירה.

שושנה שטראוס: אני יודעת שהם הגישו כתבי אישום אבל אני לא מכירה את הפרטים של כתבי האישום האלה.

שושנה שטראוס: צריך לעקוב אחרי המקרים האלו ולבצע.

יעקב כץ: זאת לכאורה האחריות של גנות.

שושנה שטראוס: היום יש אפשרות לתבוע לפי חוק שירות התעסוקה.

שושנה שטראוס: היה חוסר מעש במשך מספר שנים ולא היה ברור מי יגיש את התביעות הפליליות לפי חוק שירות התעסוקה.

שושנה שטראוס: אני מבינה שעכשיו גנות לקח את זה על עצמו.

שושנה שטראוס: יש תביעות שמתאימות לחוק שירות התעסוקה ויש מעשים שהם פליליים באופן מובהק.

יעקב כץ: כמה בעיות בתחום העובדים הזרים, בתחום הסיעוד – וכפי שאמר חבר הכנסת חרמש, התחום הזה הוא בלי מכסה אלא לפי הצורך – היו נפתרות אילו היו מגישים היום משפטים כנגד הגופים שהביאו את העובדים ולא טיפלו בהם?

יעקב כץ: מה היה קורה?

יעקב כץ: איזה תיקון במדינת ישראל היה משתנה אם הדבר הזה היה קורה?

שושנה שטראוס: קודם כל, הייתה החלטת ממשלה והצעת תקנות שכל מי שרוצה לתווך בתחום הסיעוד, יפקיד ערבות, יפקיד כסף, כך שכאשר יש מקרה כזה שהביאו עובד ולא נתנו לו עבודה, יחלטו את הכסף והכסף הזה ישולם.

שושנה שטראוס: מה שקורה עכשיו זה שפשוט סוגרים חברת תיווך כזו אבל אותו אדם מנסה לפתוח חברה חדשה באמצעות אשתו או שכנו, ואז עוד הפעם המדינה צריכה לרוץ אחריו ולסגור לו את החברה.

שושנה שטראוס: דבר ראשון, צריך ערבות.

שושנה שטראוס: כל מי שרוצה לתווך בעובדים זרים יפקיד כסף.

יעקב כץ: לפי החוק היום זה לא קיים.

שושנה שטראוס: יש החלטת ממשלה, הייתה הצעת תקנות אבל אני חושבת שזה פשוט לא עבר בכנסת הקודמת ואני מקווה שינסו להעביר את זה בכנסת הנוכחית.

שושנה שטראוס: זה דבר ראשון שצריך לקרות.

שושנה שטראוס: בנוסף לזה, צריכה להיות אכיפה.

שושנה שטראוס: אפשרות התביעה הפלילית בגין תרמית או עושק היא בידי משטרת ההגירה ולכן חייב להיות שיתוף פעולה בין רשות ההגירה למשטרת ההגירה.

יעקב כץ: אני שאלתי את ניצב גנות שתי שאלות.

יעקב כץ: ניצב גנות הוא אדם מאוד חזק, הוא ידע הכל אבל את שני הדברים האלה הוא לא ידע.

יעקב כץ: אני שאלתי אותו מה לדעתו היה צריך להיות שם, ודיברתי על תוכנית עבודה, כדי למנוע הגעתם של אנשים ברמות שונות או לשכלל את ההגעה כדי שלא ניפול.

יעקב כץ: הוא ביקש שאתן לו לחשוב.

יעקב כץ: שאלתי אותו שאלה שנייה והיא איך הולכים ומרכזים את כל העבודה תחת איש אחד.

יעקב כץ: שאלתי אותו איזה עוד דברים הוא היה רוצה שיעבירו אליו, דברים שעדיין לא אצלו, ושבגינם בכל פעם הוא צריך להרים טלפון.

יעקב כץ: בוודאי שצריך להיות איש אחד שנושא באחריות כי הוא בסופו של דבר נושא באחריות כוללת.

יעקב כץ: אני חושב שאם חברת כוח אדם שאי אפשר היה לתפוס אותה על לקיחת כסף משום שהיא אף פעם לא קיבלה כסף אלא רק לקחה 3,000 שקלים אבל מעבר לזה אף אחד לא יודע ומה שלא יודעים, לא אומרים, אבל היא כן אחראית להביא את האדם למקום עבודתו ואם האדם לא הגיע למקום עבודתו – ויש מקרים רבים כאלה, ובנושא הזה הוואוצ'ר לא מסודר בצורה הרמטית ובנושא הזה יש הרבה נפילות לא מוסריות, לא חוקיות, נצלניות ולא במסגרת החוק הישראלי – כאן הייתה צריכה להיות אפשרות לתבוע את אותו אדם.

יעקב כץ: ביום שהייתה תביעה אחת או אישום אחד – כמו שמדינת ישראל תיקנה את עצמה בהרבה תחומים בתחום התביעות והיא מונעת היום הרבה דברים שהיו מקולקלים פעם – להערכתי הרבה מהבעיות האלה שאנחנו פוגשים בתחום הסיעוד היו נפתרות.

שושנה שטראוס: כדי למנוע את הבעיות האלה, הדבר הראשון הוא מניעתי וכאן באמת גנות מנסה עכשיו לקבוע נוהל לפיו אי אפשר להביא את עובד הסיעוד הזה אחרי שבדקו באופן לפחות רנדומלי באמצעות הרמת טלפון לאותו אדם שכאילו מזמין ולשאול אותו אם הוא בחיים, האם הוא יודע שמזמינים לו עובד, האם הוא יודע שמזמינים לו עובד גבר או אישה שלא מדברים עברית.

יעקב כץ: זה היום לא נעשה.

שושנה שטראוס: זה דבר שמנסים עכשיו לכונן.

שושנה שטראוס: מאחר שעכשיו יש רשות הגירה והנושא של ההיתרים הוא תחת קורת גג אחד, הנוהל הזה מתחיל לקרום עור וגידים והנוהל הזה כבר ימנע בהרבה מקרים את התופעות שאנחנו רואים.

שושנה שטראוס: המניעה יותר חשובה מהתביעה ומהענישה כי הדברים האלו משניים.

יעקב כץ: אני אטלפן היום לגנות ואני אלך אליו עוד פעם.

שושנה שטראוס: אפשר לבקש להביא את הנוהל לוועדה כי זה נוהל שהוא עובד עליו.

יעקב כץ: אמרתי לו שאם צריך לתקן את הנוהל לגבי העובדים הזרים, אנחנו נעשה זאת.

יעקב כץ: הייתי אצלו פעם אחת ואני אלך אליו עוד פעם.

יעקב כץ: הנקודה הזו היא לדעתי נקודה ראשונה שמועלית כאן על השולחן והיא מוצאת חן בעיניי.

יעקב כץ: זה קצה חוט שאפשר לתפוס אותו וגם אפשר לתפוס אותם, את החברות שנוהגות שלא ביושר כלפי העובדים הזרים.

יעקב כץ: אני חושב שצריך ללכת שלב אחרי שלב אבל הנקודה הזאת תטופל, מה גם שיש בה גם הגינות וגם מוסריות.

יעקב כץ: הדבר הזה צריך להיות מטופל.

שושנה שטראוס: אני יכולה גם לומר שיש עכשיו כ-100 מקרים בחקירות ברשות ההגירה בגין הפרות כאלו.

רויטל מלי-דנקר: כמו שאמרתי, ככל שהמברקים שיישלחו לנציגים שלנו בחוץ לארץ יהיו מלאים בפרטים לגבי העובד הסיעודי, למי הוא צריך להגיע, איזה שפה הוא צריך לדבר, יהיו לנו הכלים לבדוק כמה העובד אכן מתאים לאותו אדם אליו הוא מגיע.

רויטל מלי-דנקר: זה משהו שעכשיו נכנס למשרד הפנים וביקשנו להעביר כמה שיותר פרטים לנציגויות.

רויטל מלי-דנקר: ישבנו עם הפיליפינים לדיאלוג והנושא העיקרי היה העובדים הזרים הפיליפינים.

יעקב כץ: שהם כן דוברי אנגלית.

רויטל מלי-דנקר: שהם דוברי אנגלית.

רויטל מלי-דנקר: הם דיברו על הכסף ועל העושק.

שי חרמש: אני לא בטוח שזה יעזור ללקוחותיהם שחלקם דוברי פולנית.

רויטל מלי-דנקר: הבעיה העיקרית שהם העלו לא הייתה השפה אלא הכסף והעושק.

רויטל מלי-דנקר: הפיליפינים אמרו שהם מודאגים מאוד מהכסף שנלקח מהפיליפינים לפני שהם מגיעים לארץ.

רויטל מלי-דנקר: הם אמרו דבר מעניין אבל לא נראה לי שישים במדינת ישראל, שבקנדה כל הפיליפינים שנשלחים לשם, לפי הסכם שלהם עם קנדה, הם לא משלמים כלום מעבר לכרטיס הטיסה.

רויטל מלי-דנקר: מי שמשלם זה מי שמזמין את העובד.

יעקב כץ: לגבי הזנות.

יעקב כץ: בזמנו לא היה הסכם עם רוסיה לפטור מאשרות והיה צריך להגיע עם אשרת ביקור.

יוסי אדלשטיין: היה צריך לקבל אשרה אבל היום יש פטור מאשרות.

יעקב כץ: פעם היו מביאים אותן דרך סיני והיום הן באות כתיירות.

שי חרמש: חוקית דרך נמל התעופה בן-גוריון.

יעקב כץ: מה מדינת ישראל עושה בתחום הזה?

יעקב כץ: אני מדבר עכשיו על השם הטוב של המדינה.

יעקב כץ: מה עושה משרד הפנים כדי למנוע את השם שמדינת ישראל תקבל, שם של סוחרת בנשים ושל מדינת זנות?

יעקב כץ: מה משרד הפנים או משרד החוץ עושה כדי למנוע את הדבר הזה?

יעקב כץ: מה ניתן לעשות?

יוסי אדלשטיין: הקטע של פטור מאשרת ביקור, יש כל מיני הסכמים בין מדינות, הוא אחד החלקים הקטנים בתוך ההסכמים האלה.

יוסי אדלשטיין: בדיוק חזרה מארצות-הברית משלחת של משרד הפנים, אתם אנחנו במשא ומתן כדי שיפטרו אותנו מאשרת ביקור שם.

יעקב כץ: מה מונע מאדם שמתעסק בעבודה הזאת ללכת עכשיו עם הלאמות ולאסוף נשים, לומר להן שכאן הן יעסקו בדבר מסוים, להביא אותן לארץ, להחתים אותן עם האצבע ולשלוח אותן לעסוק בזנות?

יוסי אדלשטיין: ברמת העיקרון כל מדינה שהגיעה להבנות עם מדינה אחרת על פטור מאשרת כניסה, כל אחד יכול לבוא וזה כולל גם את נערת הליווי.

יוסי אדלשטיין: משרד הפנים לא יכול לעשות כלום.

יעקב כץ: אני מדבר על מישהי נכנסת כתיירת.

שי חרמש: אתה יכול לתפוס אותה רק בזכות המעשה.

יוסי אדלשטיין: לא, אני יכול לתפוס אותה בראיון בביקורת גבולות, כאשר הבקרית חושדת במניעיה.

שי חרמש: היא תאמר לתיירת מאוקראינה שהיא באה להיות זונה?

יוסי אדלשטיין: לא.

יעקב כץ: בוא נאמר שהיא נכנסה ואחרי שלושה חודשים היא לא יצאה.

יוסי אדלשטיין: אם היא לא יצאה, היא הופכת להיות בלתי חוקית בלי כל קשר לעיסוקיה.

יעקב כץ: מה אתם כמשרד הפנים עושים אם אתם רואים שנכנסו כך וכך נשים מאז יש פטור מאשרות כניסה ולא יצאו?

יעקב כץ: דרך אגב, יש לכם מספרים?

יוסי אדלשטיין: לא מזמן הוחלט על הפטור מאשרות ביקור.

יוסי אדלשטיין: זה קיים בסביבות שלושה-ארבעה חודשים ועכשיו אנחנו מתחילים לאסוף את הנתונים.

שי חרמש: זה יותר משלושה-ארבעה חודשים.

שי חרמש: זה נחתם בזמן אהרונוביץ כשר התיירות.

יעקב כץ: לפני שבאים ממשטרת ההגירה ואומרים לה לעשות א', ב' ו-ג', משרד הפנים צריך שיהיה לו דיווח שנכנסו מרוסיה מספר נשים מסוים ויצאו בכמות מסוימת אחרת.

שי חרמש: בגילאים מסוימים כי זה לא אותו גיל.

יוסי אדלשטיין: כרגע אנחנו נמצאים בשלב איסוף הנתונים ופיתוחם.

יוסי אדלשטיין: אני חושב שיש כרגע משא ומתן עם אוקראינה ועם מולדובה שגם הם רוצים לבטל את אשרת הביקור ואנחנו כרגע מגישים נתונים שיש לנו היום לגבי מולדובה ולגבי אוקראינה והנתונים לא כל כך מעודדים.

יוסי אדלשטיין: כרגע זה מעכב את הפטור הזה.

יעקב כץ: הראשונים שיודעים על זה אלה אתם.

יוסי אדלשטיין: כן.

יעקב כץ: אתם יודעים על תייר שנשאר בצורה לא חוקית כי לפי הרישום אתם רואים שהוא לא עזב את הארץ.

יוסי אדלשטיין: נכון.

יעקב כץ: זאת הנורה האדומה הראשונה שנדלקת.

שי חרמש: האכיפה היא בארץ ולא בקונסוליה.

יעקב כץ: את זה הבנתי.

יעקב כץ: אם כן, הנורה האדומה נדלקת אצל יוסי וזה רק מלפני שלושה-ארבעה חודשים, כך שאפשר לקבל נתונים מיידיים ולראות מי נשאר.

יעקב כץ: אם הדברים הם לא פרופורציוניים, הם לא נעשים בצורה אמיתית, צריך להחליט איך פועלים בדבר הזה כי אחרת אומות העולם יאמרו עלינו שמדינת ישראל היא מדינה לא נקייה אלא מלוכלכת.

יעקב כץ: הדבר הזה מאוד מציק לי.

שי חרמש: הקטע בביטול אשרות הכניסה הוא רק רווח כי עכשיו לפחות אתה יודע שהן נכנסות ואילו כאשר היה צורך באשרת כניסה הן היו מגיעות דרך סיני ולא ידעת שהן נכנסו.

שי חרמש: עכשיו לפחות יש לך מעקב על זה.

יעקב כץ: נכון.

יעקב כץ: לפחות יש מעקב.

יעקב כץ: הפסיקו להבריח דרך סיני כי אין צורך בכך.

יוסי אדלשטיין: אני לא חותם על זה.

מורן דהן: רציתי לומר לגבי העניין של ה-IOM.

מורן דהן: אני מחזקת את דבריה של עורכת-הדין שטראוס, של יוסי אדלשטיין ושל ענת קידרון.

מורן דהן: אני מבינה גם את החשיבות של מה שאמר חבר הכנסת חרמש.

מורן דהן: הפיילוט שלפחות הוקם בוועדה של פרופסור צבי אקשטיין שמורכבת ממשרד האוצר, נציגי התאחדות החקלאים, שושנה שטראוס, יוסי אדלשטיין, הכל נעשה בהסכמה וזאת תוכנית שהיא הדרגתית לטווח של עד שבע שנים.

מורן דהן: זה לא משהו שאמור לקחת את כל ה-26 אלף עובדים זרים ולהכניס עובדים חדשים.

מורן דהן: גם הפיילוט של העובדים העונתיים דרך ה-IOM כדי לבדוק את ייתכנות החברה הזו, זה להביא עוד 300 עובדים על העובדים הקיימים כיום.

מורן דהן: זאת אומרת, אין חשש ואין צורך להתנגד לעניין הזה רק בגלל שזה בעצם סוגר את השמים.

מורן דהן: זה בא בחשבון.

מורן דהן: אני חושבת שיש לזה חשיבות כי משנת 2005, גם לאחר בדיקה שנעשתה על ידי שושנה שטראוס, כנראה שאין פתרון אחר שבאמת יכול למגר את התופעה של העובדים הזרים.

יעקב כץ: IOM הוא התחלה והוא יהיה לאט לאט אבל צריך לראות שזה מתחיל.

שי חרמש: יש פיילוט וצריך לראות אם זה עובד.

יעקב כץ: כרגע החקלאים, בתיאום עם האוצר ובתיאום עם שרים לשעבר, דאגו שזה לא יהיה כי זה הציק להם כשזה היה.

יעקב כץ: אנחנו נדאג זה יהיה.

שי חרמש: לא.

שי חרמש: לא הייתה התנגדות של החקלאים.

מורן דהן: הייתה התנגדות של החקלאים להתערבות של החברות הפרטיות.

יעקב כץ: החקלאים היום משתפים פעולה בצורה כזו או אחרת.

שי חרמש: לא היום אלא גם קודם לכן.

חיים חושן: אני רוצה להעלות עוד נקודה אחת שמשפיעה לרעה על יחסי החוץ של ישראל עם נפאל.

חיים חושן: כיום יש סגירת שמים של עובדים זרים מנפאל.

יוסי אדלשטיין: הגיעו לכאן אלף עובדים נפלא.

חיים חושן: אני רוצה קודם כל לומר שאני מבין את משרד הפנים ואני מחזק את רשות ההגירה.

חיים חושן: דיברנו על כך שאין עדויות, אבל הגיעו אלי פעם ראשונה עדויות והם פועלים על סמך זה.

חיים חושן: אני חושב שצריך שיהיה אולי איזשהו מנגנון - יש לנו הרבה מאוד שאילתות משגרירים זרים שרוצים לדעת מה קורה עם העובדים הזרים – במשטרת ההגירה או ברשות ההגירה שיהיו מסוגלים להיפגש עם השגרירים הזרים שרוצים הסבר ולדעת מה קורה.

חיים חושן: כמו כן, אם יש החלטה לסגור לגמרי את השמים עם נפאל, שזה ייאמר ונדע איפה אנחנו עומדים כי אנחנו לא יודעים בדיוק איפה אנחנו עומדים.

שי חרמש: למה נסגר עם נפאל?

יוסי אדלשטיין: אני חושב שביוזמתי לפני שנתיים, באמצעות הוועדה הזאת, סגרתי את הבאת העובדים הזרים מנפאל וזאת בגלל התנהלויות לא תקינות של הנפאלים, כולל זה שלא היה להם פה בכלל נציגות דיפלומטית אלא היה להם כאן קונסול כבוד.

יוסי אדלשטיין: השמים היו סגורים כשנה וחצי ואז הנפאלים חשו והזדרזו ופתחו כאן שגרירות.

יוסי אדלשטיין: לקחו חדר במלון ופתחו שגרירות.

יוסי אדלשטיין: אז התחיל לחץ של משרד החוץ שנפתח בחזרה את השמים כי הם עמדו באחד התנאים שהצבנו בפניהם.

יוסי אדלשטיין: בזמנו נפגשנו עם סגן שר העבודה של נפאל והצבנו את התנאים ואמרנו למה אנחנו מצפים.

יוסי אדלשטיין: פתחנו את השמים וראה זה פלא, פתחנו והחגיגה חזרה.

יוסי אדלשטיין: למרות שיש כאן שגריר, התחילו להביא עובדים לא מתאימים.

יוסי אדלשטיין: אספנו מספר עדויות בנושא הזה והחלטנו, לאור המצב, עד שאנחנו נסיים את החקירה, להקפיא עוד פעם את הבאת העובדים מנפאל.

יוסי אדלשטיין: זה המצב כרגע.

יעקב כץ: כרגע זה מוקפא.

יוסי אדלשטיין: כן.

יעקב כץ: כמה נפאלים מסתובבים בארץ בכל התחומים?

יוסי אדלשטיין: לא יודע.

שושנה שטראוס: 15 אלף לפחות.

יוסי אדלשטיין: לא, אני לא חושב שמדובר במספר הזה.

שי חרמש: יש 700 אלף בחקלאות.

שי חרמש: שטראוס: מביאים אותם לסיעוד.

יוסי אדלשטיין: היום הם באים רק לסיעוד ולא לחקלאות אבל אני לא יודע אם יש 15 אלף.

שושנה שטראוס: אלה הנתונים שקיבלנו.

יעקב כץ: אחרי שמסתיים פרק הזמן שלהם כאן הם חוזרים לארצותיהם?

שי חרמש: התאילנדים זה הסיפור הכי טוב שישנו.

שי חרמש: 4 שנים ו-11 חודשים.

שי חרמש: הם לא מביאים את המשפחות שלהם לארץ וזה הבדל גדול לעומת עובדים מארצות אחרות.

יעקב כץ: הנפאלים מביאים את המשפחות ארצה?

ענת קידרון: אף אחד לא מביא את המשפחה שלו.

חיים חושן: אנחנו כמשרד החוץ צריכים לדעת איפה אנחנו עומדים ומתי החקירה הזאת אמורה להסתיים.

רויטל מלי-דנקר: יש גם נפאלים ששילמו שם את כל הכסף ומשכנו את כל הכפר.

יעקב כץ: הנפאלים הם לא דוברי שפות זרות.

יעקב כץ: הם גם לא יודעים אנגלית.

שושנה שטראוס: בדרך כלל לא.

שושנה שטראוס: עובד זר שמגיע לכאן ואין לו מעסיק או מפטרים אותו כי אין לו את הכישורים, הוא לא יוצא מישראל כי אין לו דרך להחזיר את החוב.

שושנה שטראוס: הוא צפוי להישאר כאן לעדי עד.

שושנה שטראוס: עובד זר שמגיע בצורה מסודרת למשל מהפיליפינים, מגיע למעסיק, עובד חמש שנים, מרוויח את לחמו, הוא צפוי יותר לצאת מהמדינה.

רויטל מלי-דנקר: התרמית לא הייתה הבעיה של השפה אלא היא הייתה גם הבקשה לאשרה.

יעקב כץ: אנחנו כאן לא בתפקיד של שרים ואני לא מכהן כראש-ממשלה אלא אנחנו רק בגדר של מסייעים.

יעקב כץ: אנחנו רק יכולים לסייע.

יעקב כץ: חבר הכנסת חרמש ויתר היום על דברים חשובים מאוד וזאת כדי להיות בישיבת הוועדה.

יעקב כץ: יוסי, אתה צריך למסור לי את הנתונים לגבי התיירות מרוסיה מאז בוטלו אשרות הכניסה ולומר לי כמה נכנסו וכמה יצאו.

יעקב כץ: אני מודה לכם.

יעקב כץ: אני מבטיח לכם שאנחנו נתאמץ מאוד והשם יהיה בעזרנו.