ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 5, 2009-05-18 11:30

ליה שמטוב: בוקר טוב.

ליה שמטוב: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

ליה שמטוב: הנושא שבו נדון היום הוא הסיוע הניתן לפליטי השואה.

ליה שמטוב: לפני שנתחיל בנושא הישיבה, אני מבקשת לספר שאתמול, יחד עם חבר הכנסת מיכאלי, ביקרה הוועדה במרכזי קליטה בקריית-ים ובכרמיאל.

ליה שמטוב: בקריית-ים נמצאים עולים מאתיופיה, ובכרמיאל נמצאים עולים מחבר העמים ומאתיופיה, והתרשמנו לטובה – גם מהבניין, גם מהתוכניות וגם מהאנשים.

ליה שמטוב: הסוכנות מתכוונת לאט-לאט לסגור את כל מרכזי הקליטה.

מרינה סולודקין: מחסלים את העלייה.

ליה שמטוב: כנראה.

ליה שמטוב: ראינו משפחת עולים שהגיעה מרוסיה, משפחה עם ארבעה הילדים.

ליה שמטוב: האבא מספר שהם רק חודשיים בארץ, אבל הילדים כבר במסגרת, הם כבר בבתי-הספר ובגן.

ליה שמטוב: הרישום הראשוני בבנק ובקופת-חולים נעשה דרך מרכזי הקליטה.

ליה שמטוב: חבל יהיה אם יסגרו את מרכזי הקליטה, במיוחד בפריפריה, במיוחד בערים כמו נצרת עילית, ש-50 שנה קולטת עלייה.

אופיר פינס-פז: יש פה מישהו מהסוכנות?

אלי כרמלי: כן.

אלי כרמלי: אני מנהל קשרי הציבור של הסוכנות היהודית באזור המרכז, אחראי על הנושא של ניצולי השואה והקרן לנפגעי טרור.

אופיר פינס-פז: אתה מבין בנושא שהיושבת-ראש דיברה עליו?

אלי כרמלי: אני מבין בצורה מועטה בנושא הזה, כי בעבר הייתי במחלקה לעלייה.

אופיר פינס-פז: מה אתה רוצה להגיד להגנתך בעניין?

אלי כרמלי: להגנתי אין הרבה מה להגיד, פרט לזה שתקציב הסוכנות היהודית מגיע מתרומות מחוץ-לארץ.

אלי כרמלי: כמו שאתם יודעים, התרומות קטנות יותר ויותר.

אלי כרמלי: אנחנו צריכים לדעת איך אנחנו מצמצמים, וחלק מהצמצום זה הנושא של מרכזי הקליטה.

אלי כרמלי: אני מצטרף מאוד למה שנאמר כאן, והלוואי שהיינו יכולים לא לסגור את מרכזי הקליטה.

ליה שמטוב: חבל מאוד שכאשר מדברים על עלייה אז מדברים על התקציבים.

אופיר פינס-פז: אני מציע לקיים דיון בוועדה, עם מנכ"ל הסוכנות, לראות את הבעיות התקציביות של הסוכנות, כי אני מבין שיש לזה השלכות מרחיקות לכת.

אברהם מיכאלי: מנהל מחלקת העלייה בסוכנות אמר אתמול בסיור שיש לו הרבה מחשבות לגבי אי סגירת המרכזים.

מרינה סולודקין: אנחנו מצטרפים להצעה של חבר הכנסת פינס.

ליה שמטוב: נעבור לנושא הישיבה.

ליה שמטוב: אני מברכת את כל המכובדים שהגיעו היום לישיבה – מנכ"ל משרד הרווחה, מנכ"ל המשרד לענייני הגמלאים, נציגי משרדי הממשלה, ארגוני ניצולי שואה, ארגוני ויטראנים, עמותות.

ליה שמטוב: תודה שהגעתם לישיבה בנושא החשוב.

מרינה סולודקין: גם הארגונים של פליטי המלחמה.

ליה שמטוב: עד היום אין הגדרה אחת הכוללת בתוכה את כלל ניצולי השואה.

ליה שמטוב: בתוך ניצולי השואה יש גם הקבוצה של פליטי השואה, שנשארו מחוץ לתמונה.

ליה שמטוב: מדובר על אנשים מעל גיל 70.

ליה שמטוב: רוב האנשים האלה הגיעו בעלייה הגדולה, אחרי שנת 90, ועדיין הם נאבקים על הסיוע.

ליה שמטוב: בעבר הם נאבקו בנאצים, ופה הם נאבקים בבירוקרטיה הישראלית.

ליה שמטוב: בקדנציה הקודמת הגשתי הצעת חוק שמדברת על פליטי שואה.

ליה שמטוב: בקדנציה הזאת הגשתי פעם נוספת את הצעת החוק, ואני מקווה שנצליח לקדם את הנושא ולפתור את הבעיה הענקית.

ליה שמטוב: אני מבקשת ממנכ"ל המשרד לענייני הגמלאים, ד"ר אברהם ביצור, לספר קצת.

אופיר פינס-פז: מי השר לענייני גמלאים?

אבי ביצור: ראש הממשלה.

אבי ביצור: סגנית השר, ד"ר לאה נס, היא בפועל במשרד.

אבי ביצור: המנכ"ל זה אנוכי.

ליה שמטוב: כולכם שמעתם על הסקר של אוניברסיטת חיפה.

ליה שמטוב: 41% מהתושבים הערבים במדינה שלנו מכחישים בכלל את נושא השואה.

ליה שמטוב: אם הם לא מודעים, הוועדה תמליץ לשר החינוך בנושא.

נחום איצקוביץ': צריך לבדוק כמה ילדי ישראל מכירים את השואה.

אבי ביצור: תודה רבה ליושבת-ראש ועדת הקליטה.

אבי ביצור: זאת הזדמנות לאחל לך בהצלחה.

אבי ביצור: זאת פעם שנייה שאני בישיבה שלך.

אבי ביצור: היתה ישיבה מיוחדת שקיימת לרגל 64 שנה ניצחון על גרמניה הנאצית.

אבי ביצור: היו פה הוויטראנים וזה היה מרשים מאוד.

אבי ביצור: בהצלחה רבה.

אבי ביצור: המשרד לענייני גמלאים, משמו, עקב העובדה שהוא עוסק באנשים המבוגרים ביותר בישראל ולאור העובדה שחלק לא קטן מבעיות הקליטה קשורים באנשים לא צעירים, בוודאי אלה שמוזכרים בדיון היום, שהצעיר שבהם היה בן שנה ב-1939 והיום הוא בן 71, כך שכולם קליינטים של המשרד הזה.

אבי ביצור: דבר נוסף, אחד הדברים המשמחים הוא שהמשרד הזה מתקיים ללא קונוטציות פוליטיות.

אבי ביצור: הזקנים בישראל צריכים משרד משלהם.

אבי ביצור: בוקר טוב לחברי הכנסת, לכל הארגונים היקרים, לכל האנשים שאנחנו משרתים אותם.

אבי ביצור: בוקר טוב לשותף הבכיר שלנו, משרד הרווחה, נחום איצקוביץ'.

אבי ביצור: דוח איצקוביץ' המפורסם הוא על שמו.

אבי ביצור: צריכים להגיד את זה בכל הזדמנות.

אבי ביצור: אני חושב שנחום היה הראשון שדיבר ונגע במה שאמרה יושבת-ראש הוועדה, בנושא שנקרא ניצולי שואה ופליטי שואה.

מרינה סולודקין: אתה בטוח שהוא היה הראשון שדיבר?

אבי ביצור: מבחינת העיסוק של הממשלה הקודמת.

אבי ביצור: בעקבות הדוח הזה ומה שהחליטה הממשלה החליטו לטפל בכולם כמקשה אחת, עם אפיונים מסוימים, וזה היה נכון.

אבי ביצור: אני אנסה להציג לכם את הדברים שמופעלים במשרד לענייני גמלאים מול פליטי השואה או ניצולי השואה.

אבי ביצור: אקדים ואגיד שנמסרו בידיכם עמודים שהם פרי עבודה.

אבי ביצור: אני קורא לכם לקחת ולהפיץ אותם לכולם.

אבי ביצור: מוקד מיצוי הזכויות 9444* זה מוקד שהוקם על-ידי משרד הרווחה, משרד האוצר, משרד ראש הממשלה, המשרד לענייני גמלאים, התיישב על בסיס מוקד ותיק יותר של המשרד הצעיר של הגמלאים, מוקד לזקנים בישראל.

אבי ביצור: היום הוא נותן את התשובות והולך לבצע את מיצוי הזכויות מול ניצולי השואה.

אבי ביצור: כלומר, לנסות לתת פעם אחת ולתמיד תשובה לכל אדם שיפנה מה בדיוק מגיע לו, האם מהקרן השוויצרית או מההולנדית או מפינטו או מוועידת התביעות.

אבי ביצור: הדפים לפניכם הם ארבעה עמודים שמרכזים את המידע על מי שמוגדר נכון להיום פליט שואה, מה מגיע, מה הוא יכול לפנות לבקש, ממי, באיזו צורה, מה זה המענק החד-פעמי.

אבי ביצור: אני לא אפרט כאן, אם תרצו זה כתוב בעמודים.

אבי ביצור: אני רוצה לעבור למה שהמשרד התרכז וביצע בתוך החלטות הממשלה ובמה הוא התמקד.

אבי ביצור: הנושא הראשון במעלה הוא המוקד שאותו הזכרתי.

אבי ביצור: המיוחד במוקד הזה הוא לא זה שארבעה משרדי ממשלה הקימו אותו ולא זה שמרכז הארגונים חבר בתוכו ולא שוועידת התביעות נותן לנו את המידע.

אבי ביצור: אדם שפונה מקבל את התשובה, והמטרה היא לבצע לו מיצוי זכויות מלא.

אבי ביצור: המטרה היא לקחת כל פנייה ולהגיד לאדם מה מגיע לו בסוף בקצה.

אופיר פינס-פז: כמה פונים אליכם?

אבי ביצור: יש כ-250,000 ניצולי השואה, פליטי שואה, וכל מי שמוגדר בתוך המעגל הזה שנמצאים היום בישראל.

אבי ביצור: עד עכשיו, בשלושה חודשי עבודה, היו אלינו 91,000 פניות.

אבי ביצור: זה אומר שני דברים.

אבי ביצור: האחד, אני לא יודע מה היה עד עכשיו ואין לי שום טענה לאף אחד, אבל כנראה אנשים צריכים את זה מאוד.

אבי ביצור: דבר שני, יש פה עבודה אדירה.

אבי ביצור: היום המוקד מקבל את הפניות ומתעסק בהן.

אבי ביצור: הפניות האלה עוברות, למשל, לוועידת התביעות או לקרן הרווחה וכדומה לתת את התשובות לאנשים.

אבי ביצור: בשלב הבא, יחד עם משרד הרווחה, אנחנו עושים הגדרת והרחבת המומחים לתשובות בזמן אמיתי, גם הלשכות שאותן הזכרנו בתוך המוקד או על בסיס המוקד, כדי שאנשים יקבלו תשובות ונוכל להגיד לאדם מה באמת מגיע לו.

אופיר פינס-פז: יש לך מעקב על זה?

אבי ביצור: כן, יש מעקב קבוע.

נחום איצקוביץ': אני מזמין אותך לבוא לבקר.

אופיר פינס-פז: אני צריך שאתם תדעו, לא שאני אדע.

נחום איצקוביץ': אנחנו יודעים, אבל כדאי שגם אתה תדע.

אבי ביצור: יושב-ראש ועדת ההיגוי השוטפת זה מנכ"ל הרווחה.

אבי ביצור: כל מי שרוצה מוזמן לבוא לרחוב קורזין 1 בגבעתיים ולראות.

אבי ביצור: אני לא איש שיווק ולא פרסומאי ואני לא מקבל על זה משכורת.

אבי ביצור: בואו תראו דבר שהגיע הזמן לעשות אותו.

אבי ביצור: זאת חוויה.

אבי ביצור: אני אומר את זה כאן ומתרגש.

אבי ביצור: הלוואי שבאמת זה יצליח.

אבי ביצור: כדי לחזק את המוקד אנחנו מגיעים לניצולים, זאת המטרה.

אבי ביצור: יושב פה אלי כרמלי.

אבי ביצור: הוא לא נתן קודם תשובה, וטוב שהוא לא נתן, כי זה לא תחומו.

אבי ביצור: תחומו הוא הניהול מטעם הסוכנות של מיזם משותף למשרד לגמלאים ולסוכנות, להוצאת אלפי מתנדבים אחרי הכשרה לניצולי ופליטי השואה שלא קיבלו את המיצוי במוקד או התקשרו ועוד לא טופלו כדי לבצע אתם את מיצוי הזכויות, למלא את הדפים ולרוץ אתם לקרנות למיניהן.

אבי ביצור: עלה המבצע של הסוכנות, הלבשנו את אגודת הסטודנטים, תחת מיליון שקל מלגות לסטודנטים, כדי שהם ישמשו לנו כוח קומנדו לביצוע שחרור בעוד מקומות.

אבי ביצור: המטרה היא פשוטה, להגיע אליהם כדי שאנשים יגידו לנו מה הם צריכים.

אבי ביצור: זה המבצע השני.

אבי ביצור: המבצע השלישי – אם כבר אנחנו באים אליהם, אז באנו להחלטת ממשלה שהטילה על המשרד לענייני גמלאים לחלק אות ותעודה לכל מי שימלא דף על סיפור חייו שנקרא "לדורות", וזה יעלה לאתר אינטרנט שכבר הוקם על-ידי "יד ושם" והמשרד לענייני גמלאים.

אבי ביצור: אנשים ממלאים את הדף, הדף עולה באתר והם זוכים לסיכה שבחרה ועדה ממלכתית בלתי תלויה, ותעודה שאומרת שמדינת ישראל מצדיעה לניצול או לפליט השואה לא רק ביום השואה, אלא גם אומרת לו שמגיעה לו הוקרה והכרה.

אבי ביצור: זה יתבצע גם ייצוגית ב-227 טקסים בכל היישובים היהודיים בארץ.

אבי ביצור: זה יהיה עם אומנים, עם נציגי מרכז הארגונים, עם נציגי ממשלת ישראל, עם נציגי משרד הרווחה, עם נציגים של משרד הגמלאים.

אבי ביצור: הכוונה היא לחלק להם אות ותעודה בכל עיר ובכל יישוב בשנתיים הקרובות, עד תום תקציב 2010.

אבי ביצור: אלה שכבר באים למלא את דף מיצוי הזכויות, ימלאו גם את הדף "לדורות" שיעלה לאתר ואז הם יקבלו תעודה וסיכה.

אבי ביצור: הרעיון הרביעי שמתבצע הוא פרויקט "והדרת פני זקן".

אבי ביצור: בני ובנות השירות הלאומי הם לא רק לנכים או לבתי-חולים, אנחנו רוצים שיבואו גם לזקנים שלנו.

אבי ביצור: היום כבר הצלחנו להגיע ל-250 בנים ובנות.

אבי ביצור: זה התחיל מ-14 בנות והמטרה היא להגיע ל-1,000 בשנים 2010-2009.

אבי ביצור: זה אומר שכל אחד או אחת מהם יקבל חמישה זקנים ניצולי שואה על שמו לשנת שירות לאומי אחת.

אבי ביצור: זה מפוזר היום בכ-50 ערים בארץ, וזה הולך וגדל.

אבי ביצור: המטרה היא ליווי, להיות בבית עם ניצולי השואה.

אבי ביצור: אתם צריכים לראות כדי להתרגש ולהבין כמה הם זקוקים שמישהו יהיה אתם בגלל הבדידות.

אבי ביצור: פרויקט מספר חמש, השיניים.

אבי ביצור: לעבוד עם משרד הרווחה זו חוויה לנו, וטוב שזה משלים אחד את השני.

אבי ביצור: לקחנו את ניצולי השואה הנזקקים וזקנים נזקקים בנושא בעיות השיניים, ושמנו עליהם שלושה פרויקטים.

אבי ביצור: פרויקט אחד הוא קרן הרווחה.

אבי ביצור: יושב פה יושב-ראש הקרן, זאב פקטור.

אופיר פינס-פז: אולי נעשה פעם שינוי של החוק ונכניס את רפואת השיניים לתוך חוק ביטוח בריאות ממלכתי.

זאב פקטור: למה רק רפואת שיניים?

זאב פקטור: יש עוד כמה דברים.

זאב פקטור: מה ביחס לזוג משקפיים, שעולה היום 700 שקל?

זאב פקטור: מה ביחס למכשירים שמיעה שעולים 8,200 שקל?

אבי ביצור: הפרויקט הראשון היה קרן הרווחה שעושה את זה.

אבי ביצור: משרד הרווחה מממן אותה בתקציב מיוחד לעניין הזה.

אבי ביצור: אבל יש עוד פרויקט שנקרא "שיבה טובה".

אבי ביצור: הוא עובד בצפון ובדרום בלבד, והמדינה מתייחסת למי שבמצב חירום בגלל הקסאמים.

אבי ביצור: שם הזקן הנזקק או ניצול השואה הנזקק מקבל משקפיים, טיפול שיניים וכדומה.

אבי ביצור: למה שזה לא יהיה בכל הארץ?

אבי ביצור: בעניין טיפול שיניים עשינו כך עם משרד הרווחה, השקענו תקציב של 10 מיליון שקלים, יוצאות ניידות של משרד הבריאות, אגף רפואת השן, לניצולי השואה הנזקקים שמשרד הרווחה מציג, ועושים תוכנית טיפול ומטפלים בהם חינם.

אבי ביצור: האם נוכל להוסיף לזה משקפיים?

אבי ביצור: הלוואי שזה היה, אם היו עוד תקציבים.

אבי ביצור: דבר אחרון, אני רוצה לעדכן כדי שאנשים ידעו על ארגונים שמטפלים בהם באהבה כל כך גדולה.

אבי ביצור: על המשרד הוטל לחלק את התקציבים, מה שנקרא מבחן התמיכות הנוראי, למי שמטפל בניצולי השואה.

אבי ביצור: הכוונה היא למרכז הארגונים.

אבי ביצור: יושב פה יושב-ראש המרכז, מר נח פלוג.

אבי ביצור: ב-2008 עשינו חצי מלאכה.

אבי ביצור: ב-2007 שקל אחד לא עבר ממשרד האוצר.

אבי ביצור: ב-2008 המשרד הגמדי, משרד הגמלאים, עשה חצי מהעבודה.

אבי ביצור: השנה אנחנו הולכים על כל הכסף.

אבי ביצור: מדובר על 16 מיליון שקלים.

אבי ביצור: 3 מיליון שקלים במבחן תמיכות, שאני שמח לבשר שביום חמישי נחתם הצ'ק על-ידי החשבת של המשרד ועל ידי.

אבי ביצור: 3 מיליון שקלים לפעילות השוטפת של הארגונים, לכנסים מול הארגונים השונים שמרכיבים את מרכז הארגונים, למימון החיים והעבודה שלהם מולכם, שאתם תוכלו לעבוד אתם.

אבי ביצור: זה כסף שעד היום לא ניתן.

אבי ביצור: 3 מיליון הבאים, בחודש הבא, הם להנצחה, אנדרטאות וכדומה.

אבי ביצור: 10 מיליון חולקו.

אבי ביצור: מיליון אחד לא כל כך נוגע לחדר זה, אלא לקרב על החזרת הרכוש היהודי הגזול ממדינות ערב.

אבי ביצור: 9 מיליון הלכו לנושא החזרת הרכוש היהודי הגזול באירופה.

אבי ביצור: זה מיזם משותף למשרד לענייני גמלאים עם הסוכנות היהודית.

אבי ביצור: ביחד הקמנו קבוצות בארצות באירופה ששם המאבק, ושם התנהל מאבק דרך עורכי-דין ואחרים איך לנסות לטפל ברכוש היהודי הפרטי, הציבורי, בנושא היודאיקה, בנושא החינוך ובנושא ההנצחה.

אבי ביצור: בחודש יוני תתקיים ועדת פראג.

אבי ביצור: צ'כיה, כנשיאת האיחוד האירופי, מעלה על השולחן סוף-סוף את השאלה איך האיחוד האירופי צריך לטפל בבעיה של הרכוש של מי שנספה או ניצול מהשואה, לאו דווקא יהודים.

אבי ביצור: הנושא שלנו, של היהודים, הוא במלוא עוזו בחמשת התחומים – רכוש פרטי, רכוש ציבורי, יודאיקה, חינוך והנצחה.

אבי ביצור: יש משלחת משותפת למשרד הגמלאים עם משרד החוץ.

אבי ביצור: תודה.

ליה שמטוב: תודה לך, ד"ר אבי ביצור, מנכ"ל המשרד לענייני הגמלאים.

ליה שמטוב: דרך אגב, המשרד לענייני הגמלאים גם עוזר לנו במה שמתוכנן ב-26 במאי בכנסת, ציון יום היידיש.

אופיר פינס-פז: שמעתי שרוצים להעביר את היחידה ממשרד האוצר למשרד הרווחה.

אופיר פינס-פז: נח מתנגד לדבר הזה, בעבר תמכת בזה.

נח פלוג: זה בוטל.

אופיר פינס-פז: למה זה עלה?

אופיר פינס-פז: למה זה בוטל?

נחום איצקוביץ': בחוק ההסדרים יש עדר של עזים שנכנסות, ועדר של תיישים שיוצאים.

נחום איצקוביץ': אתה חבר כנסת ותיק, אתה מכיר את זה.

נח פלוג: אחרי הפנייה שלנו קיבלנו הודעה משר האוצר שזה בוטל.

נחום איצקוביץ': היתה גם אי הסכמה של שר הרווחה, של הביטוח הלאומי.

נחום איצקוביץ': יש בזה היגיון, אבל לא כאשר זה נעשה ללא דיון ממצה מקצועי מספיק בחוק ההסדרים.

נחום איצקוביץ': כשהולכים לעשות מהלך מבני כל כך עמוק, צריך לשמוע את הלקוחות, את הארגונים, את הגורמים המבצעים.

נחום איצקוביץ': זה לא יכול להיעשות באיזו פסקה קצרה בחוק ההסדרים.

אופיר פינס-פז: בדרך כלל למשרד יש שאיפות אימפריאליסטיות.

אופיר פינס-פז: האוצר רצה להתפטר, משרד הרווחה לא רצה לקחת, זה מעורר חשד.

נחום איצקוביץ': זה לא מעורר חשד, זאת סוגיה רגישה מאוד.

נחום איצקוביץ': עוסקים בה אנשים שהגורל התאכזר עליהם, עם רגישות מאוד גבוהה, גם של משרד האוצר וגם שלנו.

נחום איצקוביץ': מכיוון שהביטוח הלאומי עוסק בקצבאות ועיקר העשייה והשיקום הן של קצבאות, חשב מי שחשב שזה יהיה נכון לאחד את זה במסגרת ביטוח לאומי באגף נפרד.

נחום איצקוביץ': כפי שאמרתי, לא נעשתה עבודת מטה מספיקה ורחבה.

נחום איצקוביץ': לא היתה התייעצות מספקת לא אתנו ולא עם הארגונים ולא עם הלקוחות.

נחום איצקוביץ': במקומותינו אנחנו לא חוששים לקחת את האחריות, כדוגמת ניצולי שואה שזו אחריות שלקחנו.

נחום איצקוביץ': אף אחד לא הטיל את זה על משרד הרווחה ועל השר הרצוג, אבל אי-אפשר לעשות את זה בלי עבודת מטה רצינית.

נחום איצקוביץ': לכן היתה התנגדות.

נחום איצקוביץ': אפתח ואומר שהעבודה שנעשתה בשנתיים האחרונות הביאה להישגים רבים מאוד בציבור ניצולי השואה, והיא לא היתה יכולה להתקיים אלמלא היה כאן שיתוף פעולה בלתי רגיל בתוך הממשלה בין משרד האוצר, שבהתחלה התנגד מאוד ואחר כך הסכים, לבין משרד ראש הממשלה וראש הממשלה, בין הארגונים עצמם – משרד הגמלאים, משרד הרווחה, הקרן לרווחת ניצולי שואה שהיתה בתוך העניין, ועידת התביעות וארגונים אחרים שלא אפרט כאן.

נחום איצקוביץ': כולם חברו ביחד.

נחום איצקוביץ': יש כאן הרבה אנשים טובים שהיו שותפים שלנו למהלך.

נחום איצקוביץ': זה לא היה מהלך פשוט.

נחום איצקוביץ': בסוף התהליך, בתקציב המדינה ל-2009 יש תוספת תקציבית לנושא ניצולי שואה של כמעט 2 מיליארד שקל.

נחום איצקוביץ': אני הולך ישר לסוף מבחינת ההסדר התקציבי, אל יקל הדבר בעיניכם.

נחום איצקוביץ': אחרי הרבה שנים שבהן המדינה עשתה מה שהיא נדרשה לעשות על-פי החקיקה שהיתה בשנות ה-50 ולא יותר מזה.

נחום איצקוביץ': מצאתי לנכון לפתוח דווקא במלים של פרגון לשותפים שלנו.

נחום איצקוביץ': לפני כשנתיים, כאשר השר הרצוג נכנס לתפקידו ונכנסתי אתו, הוא הטיל עלי לעמוד בראש ועדה.

נחום איצקוביץ': הגשתי את הדוח של הוועדה, שידועה בשם דוח איצקוביץ', שהיתה מורכבת מכלל משרדי ממשלה ומארגוני הניצולים.

נחום איצקוביץ': שם נקבע לראשונה שיש שני מעגלים, וצריך לתת מענה תקציבי לשני המעגלים.

נחום איצקוביץ': חברת הכנסת סולודקין, נכון שהיו אחרים שאמרו את זה לפני כן, אבל בדוח ממלכתי, עם כותרת של ממשלת ישראל ומדינת ישראל, לא נמצאה מאז היווסדה של המדינה התייחסות כלשהי מקצועית מקיפה לסוגיה הזאת.

מרינה סולודקין: זה לקח 10 שנים לדבר בכנסת, ואחר כך זה נעשה.

נחום איצקוביץ': יכול להיות.

נחום איצקוביץ': אני מדבר על 30 יום מרגע שהוטלה עלי המשימה.

נחום איצקוביץ': אפשר לבדוק את מה שאני אומר.

נחום איצקוביץ': אחר כך זה התגלגל לסדרה של פעילויות וחקיקה.

נחום איצקוביץ': אני זוכר את מה שאמר זאב פקטור, שנמצא כאן:

נחום איצקוביץ': מי שניצל הוא ניצול.

נחום איצקוביץ': אבל כל מהלכי ההתדיינות, לרבות הוועדה הממלכתית בראשותה של השופטת דורנר, קבעה קביעות ברורות מאוד שהן אינן שנויות במחלוקת לפחות מבחינה משפטית, הן שנויות במחלוקת אולי מבחינה ערכית, מבחינה מקצועית.

נחום איצקוביץ': השורה התחתונה, כפי שפירטת בפתח דברייך, היא שאכן יש הבחנה בכלל החוקים בין פליטי השואה לניצולי השואה, אם כי בחקיקה האחרונה ובכללים האחרונים הרחבנו את היריעה.

נחום איצקוביץ': דבר ראשון, כשאנחנו נכנסנו למהלך התקציב שהקרן לרווחת ניצולי שואה קיבלה מהממשלה נע בין 10 ל-15 מיליון שקל, וגם זה בעיכובים גדולים.

נחום איצקוביץ': זאב פקטור עושה לי סימנים שזה היה פחות.

נחום איצקוביץ': אנחנו הצלחנו לקבל החלטה.

נחום איצקוביץ': בשנת 2008 הועברו לנושא של רווחת ניצולי השואה, כולל ל"עמך" וגם למרכז הסיוע שאבי פירט עליו בשותפות המצוינת הזאת, כ-100 מיליון שקל.

נחום איצקוביץ': ב-2009 הועברו 200 מיליון שקלים.

נחום איצקוביץ': זה לכל סל השירותים האישיים, החל משעות סיעוד טווח קצר, שעות סיעוד טווח ארוך, בשיתוף עם ועידת התביעות ועם גורמים נוספים, בהיקף רחב מאוד, כולל שיניים ומשקפיים וכל מיני דברים מהסוג הזה.

נחום איצקוביץ': בשנת 2009 זה יהיה 200 מיליון, זה בבסיס התקציב.

נחום איצקוביץ': ב-2010 זה גם יהיה בבסיס התקציב.

נחום איצקוביץ': המעגל שנהנה מזה הוא לא רק המעגל הראשון של יוצאי מחנות, גיטאות ומסתור, אלא גם מי שמוגדר באופן רחב ביותר כפליט שואה.

נחום איצקוביץ': זאת אומרת, זכאי לקבל מהקרן.

נחום איצקוביץ': לא עשינו כאן הבחנה דקדקנית.

נחום איצקוביץ': אם הוא צריך שעות סיעות, מקבלים מעבר לביטוח הלאומי עוד 9 שעות סיעות, וזה גם בהסכמה עם ועידת התביעות ובהסכמה כוללת, וכך זה היה.

נחום איצקוביץ': אני מקווה שזה גם לא ישתנה.

נחום איצקוביץ': בנושא של התמיכות, במהלך התמיכות הפנים-משרדי, העברנו כבר את המנה הראשונה של הסכמה על 100 מיליון.

נחום איצקוביץ': עם אישור תקציב המדינה יהיה עוד 100 מיליון.

נחום איצקוביץ': זה בוועדה משותפת לכלל משרדי הממשלה.

ליה שמטוב: מר איצקוביץ', אתה מדבר על כסף.

ליה שמטוב: כמה אנשים קיבלו?

נחום איצקוביץ': יש לנו נתונים מלאים גם כמה קיבלו מהקרן.

נחום איצקוביץ': מקבלים גם מהקרן וגם מכלים נוספים, גם מ"עמך" ואחרים, ללא הבחנה.

נחום איצקוביץ': מקבלים למעלה מ-150-140 אלף ניצולים בכל הסיווגים השונים.

ליה שמטוב: פליטים בתוכם זה כ-140 אלף איש.

נחום איצקוביץ': גם הפליטים מקבלים.

נחום איצקוביץ': לא כל הפליטים זכאים באופן אוטומטי לפי ההגדרות של הקרן.

נחום איצקוביץ': ההגדרה של סף הכניסה לזכאות בקרן היא ההגדרה הרחבה ביותר שקיימת, והם יוכלו לפרט בפנינו מה ההגדרה.

נחום איצקוביץ': היא לא הגדרה של הבטחת הכנסה, היא הגדרה הרבה יותר רחבה, על-פי הסכמה עם ועידת התביעות, כי חלק ניכר מהכסף מגיע מוועידת התביעות.

נחום איצקוביץ': אם ירצו יציינו כאן כיצד הדברים עובדים.

ליה שמטוב: לפי הדוח שאנחנו קיבלנו ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, מדובר – אני מדברת רק על פליטי השואה.

ליה שמטוב: ..

נחום איצקוביץ': אני לא חושב שיש שם הבחנה.

ליה שמטוב: יש, כי ועידת התביעות מתייחסת לאנשים שהיו בגטאות.

נחום איצקוביץ': אני מדבר על השירותים ולא על ההקצבה.

נחום איצקוביץ': אני לא מדבר על קרן 2, שנותנת קצבה חודשית.

נחום איצקוביץ': אני מדבר על 200 מיליון שקל שהמשרד נותן, המדינה נותנת, ועוד סכום גבוה מזה מוועידת התביעות, שביחד נותנים סל שירותים לניצולי שואה ולפליטי שואה.

נחום איצקוביץ': לדעתי ההיקף הכללי מתקרב לכחצי מיליארד שקל, ואין כאן הבחנה.

נחום איצקוביץ': דיברתי על סל שירותים, לא דיברתי על קצבה.

נחום איצקוביץ': בקצבה את צודקת, קרן 2 איננה נותנת לכל פליטי השואה קצבה, אבל הם יוכלו לדבר בשם עצמם.

נחום איצקוביץ': אני יכול גם לפרט את הדברים.

נחום איצקוביץ': הדבר השני שבא לידי ביטוי זה כאשר הלכנו לנתח מה קורה עם האוכלוסייה החלשה בגילאי 80, שאין להם דירה.

נחום איצקוביץ': בהבטחת הכנסה התברר שיש 74,000 פליטי שואה שנמצאים במעגל של הנזקקים שאין להם דירה והם חלשים, ולכן על-פי החלטה של הממשלה נהנו לא רק פליטי השואה אלא כלל זקני ישראל שהם באותו מצב מקצבה של 200 שקל ועוד 300 שקל לדיור.

נחום איצקוביץ': נמצא כאן ישראל שוורץ, הוא יוכל לתאר את זה טוב ממני.

נחום איצקוביץ': ההיקף התקציבי של זה הוא כחצי מיליארד שקל בשנה.

נחום איצקוביץ': בתוך זה כלולים גם פליטי שואה.

נחום איצקוביץ': היה קשה מאוד לא להכניס מי שהגיע מעיראק.

נחום איצקוביץ': גם הוא עבר את הפרת והחידקל ברגל והגיע לכאן, ואם הוא בגיל 80 ומצבו זהה לפליטי השואה הוא זכאי לקבל גם כן.

נחום איצקוביץ': זה מבחינת ההקצאות של השירותים.

נחום איצקוביץ': באשר לנושאים שנוגעים לקצבאות עצמן.

נחום איצקוביץ': יש פליטי שואה מסוימים שקיבלו גם סכומים חד-פעמיים מקרן "עתיד וזיכרון" ועוד קרנות.

נחום איצקוביץ': יש לנו על כך רשימות.

נח פלוג: 200,000 קיבלו כל אחד 5,000 מארק.

נחום איצקוביץ': יש כאלה שלמרות שזה שנוי במחלוקת והם כלולים בהבטחת הכנסה, הם קיבלו גם מהחברה להשבת הרכוש סכום של 6,000 שקל, וגם פה לא נעשתה הבחנה.

נחום איצקוביץ': זה היה לפני שנה.

מרינה סולודקין: 12,000 איש.

נחום איצקוביץ': נכון, אבל לא נעשתה כאן הבחנה, אלא המבחן היה סוציו-אקונומי שלהם.

נחום איצקוביץ': יש בידי כל ההישגים וכל הסכומים שמקבלים ניצולי השואה שהם בהגדרה.

נחום איצקוביץ': אני חוזר ואומר, שמי שייכנס לדוח איצקוביץ' או מי שייכנס לדוח דורנר יראה שדוח דורנר ציין את זה, גם מבקר המדינה ציין שמעולם מדינת ישראל לא קבעה קביעה חד-משמעית לגבי שני המעגלים.

נחום איצקוביץ': אבל השופטת דורנר בוועדה שלה בחרה לתת מענה והתייחסות בהשוואת הקצבאות רק למעגל הראשון, ולא למעגל השני.

נחום איצקוביץ': אלה העובדות, ועל כך אין חולק.

נחום איצקוביץ': לכן ההצעה שאתם מציעים כאן, בהתייחס לעובדות, היא שאלה שצריך להציב אותה ולראות באיזו מידה ניתן או לא ניתן.

נחום איצקוביץ': זו שאלה ברמה של ראש הממשלה, יצטרכו להציג אותה בפניו.

נחום איצקוביץ': היא שאלה לגיטימית בנושא הזה.

נחום איצקוביץ': במהלך הזמנים יש גם פסקי-דין שכללו אוכלוסיות נוספות שהיו בתפרים, שהיו גם בהגדרה או של פליטי שואה או אוכלוסיות שלא הוכרו, כמו יוצאי תוניס ולוב שלא הוכרו, כמו חלק מהרומנים שלא הוכרו, כמו חלק מהגטו בבודפשט שלא הוכר בשעתו.

שלמה גור: זה במשא-ומתן מול הגרמנים, זו לא שאלה של פסיקה או חקיקה.

נחום איצקוביץ': פסיקת הבולגרים, למשל, הכניסה את כל האוכלוסייה של יוצאי בולגריה, שהם היו למעשה בהגדרה פליטי שואה, והממשלה שילמה 300 מיליון שקל על הנושא הזה.

אברהם מיכאלי: גם לגבי העדה הלובית היתה פסיקה של בית המשפט המחוזי.

נחום איצקוביץ': התוניסאים הוגדרו.

נחום איצקוביץ': ברגע שנמצא שהיו שם מחנות ריכוז, לזכותם של אנשי האוצר ייאמר שהם הכירו בהם.

נחום איצקוביץ': זה מופיע גם בדוח שלי, שיש 9,000 יוצאי צפון-אפריקה, שלראשונה הוכרו אחרי שזיהו את העניינים האלה.

נחום איצקוביץ': אבל לא כל מי שנמצא בכל מקום הוא ניצול שואה או פליט שואה, במקום שבו מדינות הציר שלטו ולא הנאצים שלטו.

נחום איצקוביץ': ההיסטוריונים שנמצאים כאן ייטיבו לתאר את המהלך הזה.

נחום איצקוביץ': בין יתר הדברים, לגבי המעגל הראשון, המורחב, יש גם סדרה של הטבות נוספות שנוגעות לארנונה, שנוגעות לסל שירותים שאיננו נוגע בקצבה אלא דמי הבראה, שהם השנה 2,400 שקל, בשנה הבאה יגיעו לכמעט 7,000 שקל.

נחום איצקוביץ': ויש גם קבוצות רבות שנפלו בין הכיסאות, שלשמן נחקק החוק שהשלים את החוק של יורי שטרן עליו השלום, שהם מקבלים קצבה של 1,000 שקל לחודש, קיבלו גם רטרואקטיבית.

נחום איצקוביץ': בין היתר קיבלו כמעט את כל הזכויות שקיימות בתוך המערכת הקצבתית האחרת.

נחום איצקוביץ': לצערנו הרב, מתוך ה-8,000 שנאמר לנו עליהם על-ידי נח והחבורה המכובדת שיושבת כאן, הצלחנו לאתר רק כ-3,000.

נחום איצקוביץ': במיצוי זכויות האחרון שהיה, איתרנו כ-500 חדשים שלא רצו להגיש מקום המדינה, ועכשיו לעת זקנה מגישים.

נחום איצקוביץ': עבודת מיצוי הזכויות שאבי תיאר אותה כאן נעשית לכל אדם לגופו.

נחום איצקוביץ': חלק ניכר מהפניות הם של כאלה שכבר קיבלו והם בודקים אם יש להם תוספת של זכויות.

נחום איצקוביץ': גם מי שזכאי לקבל מיצוי זכויות, רוצה לבדוק אם מגיע לו יותר, ואנחנו מתייחסים לכולם ובודקים אותם עם צוותים מקצועיים.

נחום איצקוביץ': איתרנו כ-500 כאלה שהם חדשים לחלוטין.

נחום איצקוביץ': 40% מהפניות של מרכז מיצוי זכויות הולכות למה שמוגדר "פינטו", ללשכה לשיקום.

נחום איצקוביץ': 90% מהפניות הולכות לקרן, כי יש חפיפה ביניהם.

נחום איצקוביץ': הודענו על כך שאנחנו נכנסים למהלך של נושא של סבסוד תרופות.

נחום איצקוביץ': אני כרגע עומד בראש הצוות שמגבש את הקריטריונים.

נחום איצקוביץ': אני מעריך שנעשה את זה בדרך הכי פשוטה שאפשר.

נחום איצקוביץ': ראש הממשלה הודיע על זה באחת מישיבות הממשלה הראשונות שלו.

נחום איצקוביץ': אנחנו נגבש את הדברים האלה, ואשמח מאוד אם גורמים נוספים יצטרפו למהלך לסבסד את התרופות לניצולי שואה.

נחום איצקוביץ': לא הגדרנו את תחום המהלך, כיוון שזה סל שירותים.

נחום איצקוביץ': אני מקווה מאוד שהוא יכלול גם את פליטי השואה בנושא הזה, אבל עבודת המטה כרגע מתבצעת באופן מלא.

אברהם מיכאלי: איך התגברנו על הפרוצדורה של הטפסים?

אברהם מיכאלי: בזמנו היתה תלונה קשה מאוד, גם שפה וגם בירוקרטיה שלמה עם טפסים שאנשים לא הבינו איך למלא.

ליה שמטוב: מילאו גם אנשים שלא היה מגיע להם.

נחום איצקוביץ': השאלה לגבי איזה גורם אתה שואל.

נחום איצקוביץ': יש 20 גורמים שצריך למלא אליהם טפסים.

נחום איצקוביץ': למרכז מיצוי זכויות יש טופס פשוט, הוא גם מקוון, אפשר לעשות אותו דרך האינטרנט.

נחום איצקוביץ': כאשר הפעלנו את הקמפיין של האינטרנט, תוך פרק זמן של חודש הגענו כמעט ל-3,000 פניות מקוונות, שבני המשפחה או חברים או מתנדבים עזרו במילוי הטפסים.

נחום איצקוביץ': הם פשוטים מאוד.

נחום איצקוביץ': התהליך נמצא בעיצומו, ויש לנו עוד דרך ארוכה על-מנת שנהיה מרוצים.

נחום איצקוביץ': יש דוברי שפות במרכז מיצוי זכויות.

שרה זילברשטיין היפש: גם הטפסים הם ברוסית.

אופיר פינס-פז: אתם תשקלו גם לסבסד מכשור?

נחום איצקוביץ': לא, אנחנו מדברים רק על תרופות.

אופיר פינס-פז: מה עם מכשירי השמיעה?

נחום איצקוביץ': בתוך הקרן, ב-200 מיליון, אנחנו מאפשרים על-פי ההסדר בינינו גם לתת מכשירי שמיעה וגם פרותטיקה וגם משקפיים.

נחום איצקוביץ': זה בתוך המכלול של השותפות בינינו לבין ועידת התביעות שמופעלת על-ידי הקרן לרווחת ניצולי שואה.

נחום איצקוביץ': זה כחצי מיליארד שקל.

נחום איצקוביץ': בין היתר בנושא שיניים יש לנו קרן נוספת, שאבי דיבר עליה, והיא גם מתוך כספי משרד הרווחה.

נחום איצקוביץ': כמעט אין לנו בעיה בתחום הזה.

נחום איצקוביץ': יש לנו בעיה עם פרותטיקה ועם טיפולים לא מיידיים, אבל אלה דברים שהם בתחום הטיפול שלנו.

נחום איצקוביץ': בשנתיים האחרונות נעשו צעדים עצומים במהלך הזה, ולצערנו הרב רבים מניצולי השואה לא זכו.

נחום איצקוביץ': כל יום נפטרים 40-30 ניצולי שואה, ולכן לוח הזמנים לא עומד בידינו.

נחום איצקוביץ': אנחנו עובדים בטירוף הזמנים ורואים בזה משימה על-מנת לתת את המענה המלא.

נחום איצקוביץ': אני מניח שאתם יודעים שהוויטראנים כלולים בכל ההסדרים האלה.

נחום איצקוביץ': יש חוק הוויטראנים.

נחום איצקוביץ': יש כ-8,000.

מרינה סולודקין: ויטראנים ובלוקודניקים.

נחום איצקוביץ': יש עכשיו הסיפור של סטלינגרד, שגם הוא נכנס לעניין.

מרינה סולודקין: וגם מוסקבה.

נחום איצקוביץ': יש הרחבה של המעגלים כל הזמן.

נחום איצקוביץ': בסוף יש קבוצה מסוימת שהיא לא מקבלת, ואם היא במצב כלכלי קשה היא מקבלת רק מהביטוח הלאומי את התוספת המיוחדת, ומקבלת ממשרד השיכון אם הם חסרי דיור.

נחום איצקוביץ': אלה סוגיות שמונחות על שולחנכם ועל שולחנה של הממשלה.

נחום איצקוביץ': זה לא אומר שאני מרוצה, אבל אם לפני שנתיים כל האוכלוסיות שדיברנו עליהן לא היו בתוך המשרד, בכל אופן נעשה מעשה גדול מבחינת הצדק החברתי והצדק הכלכלי.

ליה שמטוב: תודה למנכ"ל משרד הרווחה.

ליה שמטוב: כמו שמרינה סולודקין אמרה, חבל ש-10 שנים היו צריכים לדבר.

ליה שמטוב: כמו שאמרת, מדובר באנשים מבוגרים.

אופיר פינס-פז: עד שהעניין יתפוצץ.

נחום איצקוביץ': כל שנה ב-10 השנים האחרונות זה התפוצץ לפני יום השואה, וכל שנה לא עשו כמעט כלום.

נחום איצקוביץ': זה בא ביחד.

אופיר פינס-פז: מי שפוצץ את זה וצריך להגיד לו תודה, ועידת התביעות מנהלת נגדו משפט דיבה.

אופיר פינס-פז: לשלוח זר פרחים היה עדיף.

שלמה גור: היו צריכים לא לשקר.

אופיר פינס-פז: זה מה שגרם לשינוי הגדול.

שלמה גור: עובדות הן עובדות, אמת היא אמת.

נחום איצקוביץ': אני אוכיח לך שזה אחרת, חבר הכנסת פינס.

נחום איצקוביץ': יש כוח לתקשורת, אבל גם עובדות בשטח.

נחום איצקוביץ': הגישה הממשלתית השתנתה.

נחום איצקוביץ': כל שנה היו הפגנות.

זאב פקטור: היא השתנתה.

זאב פקטור: אם אני אומר לך, אתה יכול להאמין.

ליה שמטוב: קיימת קבוצה קטנה שנופלת בין הכיסאות, והיא נכים שעוברים מקצבת נכות לקצבת זקנה.

ליה שמטוב: בסך הכול יש 19,000 איש, אבל לא כולם ניצולי שואה.

ליה שמטוב: יש חלק קטן מאוד, אולי 2,000-1,000 איש, שעקב זה שהם לא מקבלים את הבטחת הכנסה הם לא זכאים לכל ההטבות שמגיעות להם.

ליה שמטוב: אבל הסכומים שהם מקבלים הם כמעט אותם סכומים, אולי 50 יותר ממה שמקבל קשיש רגיל.

נחום איצקוביץ': אני מוכן, ביחד עם השר הרצוג ומנכ"לית הביטוח הלאומי, לבדוק את הסוגיה הזאת.

נחום איצקוביץ': עו"ד שי סומך ממשרד המשפטים יעדכן.

עו"ד שי סומך: ועדת שרים לענייני חקיקה דנה ביום ראשון בהצעת חוק של זאב אלקין בנושא הזה.

עו"ד שי סומך: לפי מה שמסרו לי, היא החליטה לתמוך בקריאה הטרומית, ואחרי הקריאה הטרומית אמור להיות תיאום עם הממשלה.

נחום איצקוביץ': חוסר ההתחשבות בנושא של קבלת קצבת הזקנה יהיה בלי לפגוע בזכאות לקבל את השלמת ההכנסה, ואז כל הזכויות המקיפות ייכללו בעניין הזה.

עו"ד שי סומך: המגמה היא שבחוק הטבות לניצולי שואה הקבוצה הזאת תיכלל.

נחום איצקוביץ': אגב, בקרב מקבלי קרן 2 זה קיים באופן אוטומטי.

נחום איצקוביץ': לגבי קבוצות אחרות זה לא קיים.

נחום איצקוביץ': השר הרצוג הודיע שהוא תומך במהלך הזה.

מרינה סולודקין: זה קיים בגלל החוק הזה ב-2008, של פטור ממיסוי של הכסף מגרמניה.

נחום איצקוביץ': קרן 2 קיים שנים רבות לפני כן, משנות ה-90.

ליה שמטוב: חברת הכנסת סולודקין, בבקשה.

מרינה סולודקין: אני מסכימה מאוד שיש פריצת דרך ויש תפקיד גדול לארגונים של ניצולי שואה.

מרינה סולודקין: חבל מאוד שאני לא רואה את כל הארגונים של פליטי שואה.

נח פלוג: נמצאים.

נח פלוג: שרנופולסקי מייצג אותם.

מרינה סולודקין: אבל אני מכירה עוד שישה, שאחרי הישיבה שלנו העבירו טענות אלי שלא הזמנו אותם.

מרינה סולודקין: זאת קבוצה גדולה מאוד.

מרינה סולודקין: אני חושבת שהדיון היום הוא חשוב מאוד.

מרינה סולודקין: ליה ואני עשינו בנפרד חוקים לזכויות לפליטי שואה.

מרינה סולודקין: אנחנו חושבים שחייבים להכיר בזה.

מרינה סולודקין: בוודאי שאנחנו מבקשים עזרה של כל חברי הכנסת וכל ראשי ועדות ומשרדים.

מרינה סולודקין: אפשר להסכים מה אפשר לתת לאנשים, ואנחנו מדברים על שעון שמתקתק אחורה, כי גם פליטי השואה הם בני 70 פלוס.

מרינה סולודקין: אני לא מדברת על ניצולי השואה, שהם יותר מבוגרים.

מרינה סולודקין: היום ישבתי בישיבה של ועדת הכספים, ואין תוכניות של הדיור הציבורי, וזה דבר שבראש ובראשונה מבקשים מהאנשים האלה שהיה להם שני אסונות בחיים.

מרינה סולודקין: אסון אחד היה בזמן המלחמה, לניצולי שואה, וגם לפליטי שואה היה סבל שוועידת התביעות הכירה בסבל הזה.

מרינה סולודקין: דבר שני, אנחנו צריכים לומר בצורה ברורה מאוד שהאנשים האלה הגיעו למדינת ישראל בלי חסכונות, בלי רכוש, בלי שום דבר.

מרינה סולודקין: בוודאי שמדינת ישראל עשתה מה שהיא יכולה בשנות ה-90, אבל בשנות ה-2000 הנחות בתרופות, דיור ציבורי – הכרה בכל המעגל של ניצולי שואה זה דבר שאתם עושים בהתנדבות.

אבי ביצור: זו החלטת ממשלה.

מרינה סולודקין: אני מדברת גם על פליטי השואה.

אבי ביצור: כל 250,000 האנשים.

מרינה סולודקין: לאנשים זה חשוב מאוד.

מרינה סולודקין: עכשיו יש לנו יחסים יותר טובים גם עם ועידת התביעות, שקיבלה כמה דברים שבלוקודניקים הם המעגל השני של ניצולי שואה.

מרינה סולודקין: עכשיו המאבק זה פליטי סטלינגרד, שראו בסרטים דוקומנטאריים מה היה בסטלינגרד.

מרינה סולודקין: לאף אדם לא היתה יכולת לשרוד שם בלי שהיו פליטים.

מרינה סולודקין: יש גם קבוצה מאורגנת של פליטי מוסקבה, שגם מבקשים להכיר בהם.

מרינה סולודקין: על זה אנחנו גם רוצים לשמוע.

מרינה סולודקין: אבל קודם כל עזרה ממשית.

מרינה סולודקין: אני מבקשת מאוד מהגורמים הרלוונטיים שיושבים כאן לתמוך ולמצוא את הפשרות בחוקים של ליה ושלי על זכויות של פליטי השואה.

מרינה סולודקין: תודה.

ליה שמטוב: תודה.

ליה שמטוב: חבר הכנסת פינס, בבקשה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שבהחלט יש מקום לברך על הפעילות ועל העבודה, גם של משרד הרווחה, גם של המשרד לענייני גמלאים.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהשינוי ניכר לעין ומורגש.

אופיר פינס-פז: למה זה לקח כל כך הרבה שנים, זה ויכוח שאין טעם כרגע לדוש בו.

אופיר פינס-פז: יחד עם זה, יכול להיות שיש אנשים שהיו שמחים גם לקבל רטרואקטיבית במקרים קיצוניים.

אופיר פינס-פז: אני מציע לשקול את הדבר הזה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שיש מקרים של גילאים מבוגרים מאוד שסבלו מאוד ושבאמת נמנע מהם לקבל סיוע.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע כמה יש כאלה, אבל אם יש כאלה אני חושב שאפשר גם לשלם רטרואקטיבית.

אופיר פינס-פז: כמה זמן נשאר לאנשים האלה לחיות?

אופיר פינס-פז: היה לנו תמיד הסיפור הזה של 1953.

אופיר פינס-פז: מה קרה עם זה?

נחום איצקוביץ': היו שני תאריכים קריטיים, אוקטובר 1953 ו-1 בינואר 1947.

נחום איצקוביץ': שניהם בוטלו.

עליזה ג'אן: 1953 עדיין לא בוטל.

עו"ד שי סומך: המשמעות היא שהוא בוטל לגבי המעגל הראשון.

עו"ד שי סומך: מי שהיה במחנות ריכוז, בגטאות ובמחנות שעבדו בהם בעבודת פרך מקבל היום קצבה מהמדינה אחרי התיקון של 2008, ולמעשה לגביו בוטל דה-פקטו התאריך.

אופיר פינס-פז: איך זה בוטל?

עו"ד שי סומך: החוק לא בוטל.

עו"ד שי סומך: הם מקבלים תשלומים לפי חוק שבשנת 2010 יגיעו לסכום של 1,600 שקלים, שזה 1,000 שקלים במזומן ו-600 שקלים בשובר שירותים.

עו"ד שי סומך: זה יגיע לסכום שניתן לפי חוק נכי רדיפות הנאצים ונכה של 25%.

עו"ד שי סומך: אלה זכויות דומות, לא זהות, אבל למעשה לגביהם התאריך בוטל אם כי הוא נשאר בחוק, כי מדובר בחוק אחר.

אופיר פינס-פז: אין ספק שהעניין של 1953 זו אחת העוולות הנוראיות ביותר שמדינת ישראל אי פעם עשתה נגד אזרחיה.

אופיר פינס-פז: מאז שאני בכנסת היו ניסיונות לשנות את זה.

נחום איצקוביץ': המסלול שלהם הלך לוועידת התביעות.

אופיר פינס-פז: אני שמח שיש בעניין הזה שינוי משמעותי.

אופיר פינס-פז: אלה מסוג השנים שהייתי מפצה אותם רטרואקטיבית, כי הגיע להם עשרות שנים לקבל והם לא קיבלו.

אופיר פינס-פז: הם קופחו.

אופיר פינס-פז: דבר שני הוא לגבי המאמצים לאתר.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע אם באמת יש 8,000, ואני שמח שאיתרתם עוד 5,000 מעבר ל-3,0000.

אופיר פינס-פז: השאלה היא אם אפשר להקדיש לעניין הזה את מרב המאמצים כדי להגיע לתוצאה האופטימלית, שנעשים כל המאמצים לאתר את מי שעדיין נמצא אתנו.

אבי ביצור: זה מה שעושים.

ליה שמטוב: תודה.

ליה שמטוב: יש עוד בעיה עם ביטוח לאומי בנושא הסיוע של מטפלות.

ליה שמטוב: אדם מגיע לגיל 80 ועדיין עושים לו מבחן תלות, האם הוא יודע להרים את המכנסיים, האם הוא יודע לסגור את הדלת.

ליה שמטוב: אני חושבת שמעל גיל 80 אסור לעשות את זה.

אופיר פינס-פז: ראיתי היום מבזק שנתפסה אישה בת 95 שנהגה במהירות של 135 ק"מ בשעה.

אבי ביצור: אני רוצה להעיר דבר שלא עולה בקנה אחד עם משרד הרווחה.

אבי ביצור: מתברר שיש חילוקי דעות בינינו.

אבי ביצור: בוועדת העבודה והרווחה דנים כבר עם חבר הכנסת חיים כץ בנושא גיל 90, שבגיל 90 יבוטל מבחן התלות או שיימצאו לו הקלות.

אבי ביצור: דבר שני, סגנית השר לענייני גמלאים יוצאת ביוזמה לחקיקה של גיל ה-80.

אבי ביצור: כלומר, אדם שהגיע לגיל 80 לא יעמוד במבחן התלות.

אברהם מיכאלי: יורם מרציאנו מציע את גיל 75.

אבי ביצור: בכל העולם יש רק עוד משרד גמלאים אחד, באוסטרליה.

אבי ביצור: באוסטרליה מבחן התלות נעשה לא על-ידי הביטוח הלאומי, אלא על-ידי צוות שיש בו רופא, פסיכולוג, עובד סוציאלי ואיש הביטוח הלאומי.

אבי ביצור: זאת אומרת, לא מי ששומר על הקופה בא לבדוק מי זה הזקן.

אבי ביצור: נציג משרד הגמלאים בא לטפל בזקן ולהחליט אם הוא ראוי או לא.

אבי ביצור: אולי הגיע הזמן לבדוק מה עושים בדיוק במבחן התלות הזה.

אבי ביצור: אני חושב שהוא לא לרוחו של אף אחד, גם לא של חברי הטוב.

נחום איצקוביץ': אין כאן נציג של הביטוח הלאומי.

אבי ביצור: אמרתי את דעתי.

נחום איצקוביץ': אבל אתה בממשלה.

נחום איצקוביץ': ה-ADL זה מבחן בין-לאומי, הוא לא נקבע על-ידי ממשלת ישראל.

נחום איצקוביץ': יש עליו הרבה מחלוקות והרבה ויכוחים והרבה ניסיונות למצוא מבחן חלופי יותר ידידותי.

נחום איצקוביץ': כל מקרה שמגיע אלינו ללשכת השר או ללשכת המנכ"ל של איזושהי אמירה שמישהו מרגיש שלא נהגו בו כשורה, אנחנו מלווים את זה אישית.

נחום איצקוביץ': לפני שנמצא מבחן בין-לאומי אחר תקף, אני מציע לא לומר דברים.

אבי ביצור: מדינת ישראל יכולה ללמד את הבין-לאומי כל מיני דברים.

אבי ביצור: דבר שני, כמו שניערו את האבק מ-60 שנות אי טיפול בניצולי שואה ובפליטי שואה, אז גם בזה אפשר לטפל.

אבי ביצור: כמו שהזקנים שלנו הם לא שקי אגרוף, הגיע הזמן להגיד את זה, לא יקרה דבר אם נגיד לממשלה בואו ננער אבק מכמה דברים.

אבי ביצור: הממשלה עשתה דברים יפים מאוד בעניין ניצולי השואה, אני אומר את זה בגאווה.

אבי ביצור: הרבה בזכותכם, הרבה בזכות אחרים.

אבי ביצור: הגיע הזמן לעשות את החברה הזאת נחמדה יותר בעוד כמה דברים.

מרינה סולודקין: מר איצקוביץ', ללמוד מאוסטרליה זו לא בושה.

נחום איצקוביץ': אני לא מתבייש.

נחום איצקוביץ': הייתי שם פעמיים ולמדתי שם הרבה דברים.

ליה שמטוב: בשבוע שעבר, כאשר ציינו 64 שנים לניצחון בנאצים, ויטראן אחד, שהיום הוא בן 99, אמר שאבא שלו נפטר בגיל 104, אבל לא ממחלה אלא מנפילה מהסוס.

אבי ביצור: יצאנו במבצע לחלק עט של הקרן הקיימת לכל זקן וזקנה שמגיעים לגיל 100.

אבי ביצור: מצאנו 869 כאלה בישראל.

ליה שמטוב: עד 120.

ליה שמטוב: חבר הכנסת מיכאלי, בבקשה.

אברהם מיכאלי: גברתי היושבת-ראש, אני חושב שצריך להרבות בדיון מהסוג הזה, לצערי, בגלל הסרבול שיש לנו בחקיקה של טלאי על טלאי שהיה במשך שנים.

אברהם מיכאלי: אני מסכים שיש תפיסה חדשה גם בממשלה סוף-סוף לתקן את העוול הגדול שנעשה לציבור היקר הזה שאנחנו חייבים לו הרבה מאוד, ואולי מתחילים לתקן במקצת.

אברהם מיכאלי: נכון שמר איצקוביץ' תיאר פה את המצב שהיום שני המשרדים ביחד, ומשרד הרווחה במיוחד, אחרי הדוח המיוחד שלך ואחרי ועדת החקירה בראשות השופטת דורנר, התחלנו לתקן דברים.

אברהם מיכאלי: אבל אני עדיין חש, גם מהקדנציה הקודמת, שעשינו כל פעם חקיקה, ואחרי החקיקה הזאת ידענו שאנחנו עושים טלאי קטן, יש עוד הרבה אנשים שאנחנו משאירים אותם בצד.

אברהם מיכאלי: וכל פעם נרגיש עוול כלפי אותם אנשים.

אברהם מיכאלי: נכון שהכול הגדרות, הכול חקיקה משפטית כזאת או אחרת, אבל אני עדיין חש שאנחנו צריכים מצד אחד לפקח על אותם חוקים, ומכיוון שהיו כל כך הרבה טלאים צריך לפקח אם זה מבוצע או לא.

אברהם מיכאלי: אני לא יודע אם במשרדים עצמם יודעים אם התיקונים תוקנו.

אברהם מיכאלי: אבל תפקידנו גם ליזום ארגון של כל החקיקות שהיו עד עכשיו, לראות מה חסר ולשים את זה על השולחן.

זאב פקטור: חוק ניצולי השואה, זה מה שצריך לעשות.

אברהם מיכאלי: כמה שזה כואב ששומעים כל יום, לצערנו, על בודדים או על עשרות שנפטרים ונעלמים מן העולם, לא נוכל לשבת עוד חצי שנה ועוד שנה ועוד שנתיים ולחוש אחר כך נוח.

אברהם מיכאלי: יכול להיות שסדרי העדיפות של המדינה הם אחרים, אבל את זה צריך לשים בסדר עדיפות עליון, כי לא נוכל לסלוח לעצמנו.

אברהם מיכאלי: זה נקרא נזק שאינו ניתן לתיקון.

אברהם מיכאלי: האנשים שהלכו מן העולם, אחרי מה שעשו להם במשך עשרות שנים, ולדעתי מדינת ישראל פשעה כלפיהם, לא טיפלה בהם כמו שצריך.

אברהם מיכאלי: הטלאי על טלאי לא נותן פתרון.

ליה שמטוב: תודה.

ליה שמטוב: שלמה גור, סגן נשיא ועידת התביעות, בבקשה.

שלמה גור: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

שלמה גור: צריך לברך על שני הדברים, על הדיון הזה ועל כך שהממשלה נכנסה בשנתיים האחרונות לפעילות מוגברת, ובזה היא מצטרפת לוועידת התביעות שעושה את העבודה הזאת מאז ראשית שנות ה-50 ופועלת בכל העולם, בשם העם היהודי.

שלמה גור: אבל סדרי הגודל העיקריים שלה הם כמובן במדינת ישראל.

שלמה גור: אם מאז שנת 1953, שזה ההסכם הראשון, הועברו באמצעות ועידת התביעות כ-70 מיליארד דולר פיצויים לכ-600,000 יהודים בעולם, סדר גודל של כ-40% הגיע לישראל.

שלמה גור: דהיינו, אנחנו מדברים על 28 מיליארד דולר שהגיעו למדינת ישראל בפיצויים אישיים.

שלמה גור: זה בנוסף לפעילויות בנושא רווחה כוללת.

שלמה גור: אלה שני המסלולים שוועידת התביעות פועלת בהם, האחד זה הפיצויים האישיים והשני זו פעולה באמצעות הארגונים הפועלים בתחומי הרווחה ובתחומי החינוך וההנצחה בנושא השואה.

שלמה גור: אלה שני הערוצים שבהם פועלת ועידת התביעות.

שלמה גור: דובר פה על הסכומים.

שלמה גור: בפריצת הדרך הראשונה מדובר על מעגל ראשון או מעגל שני.

שלמה גור: אני רוצה לומר שבוועידת התביעות אין הבחנה בין מעגל ראשון למעגל שני לאורך כל השנים.

שלמה גור: הפעילות של ועידת התביעות היא חובקת כל.

שלמה גור: כל מי שהוא ניצול, פליט, זוכה לטיפולה של ועידת התביעות, ופריצת הדרך הראשונה מעבר למסך הברזל היתה כבר בהסכם של 1980, לאחר כמעט שבע שנים של משא-ומתן מול הגרמנים, שעד אז אף אחד מעבר למסך הברזל לא זכה, לא ניצול ולא פליט ולא כל גורם אחר.

שלמה גור: אחרי כמעט שבע שנים של משא-ומתן נעשתה פריצת הדרך, וזו קרן הסיוע שזה אותו חד-פעמי, שזה מעין סל קליטה למי שיצא מעבר למסך הברזל.

שלמה גור: הנכללים בהגדרה הזאת היו ניצולים, פליטים, וזה היה הסדק הראשון במסך הברזל ובמענקים שמשם התחילו רק להיפתח.

שלמה גור: ועידת התביעות מנהלת שנה אחר שנה משא-ומתן מול הגרמנים לשני דברים.

שלמה גור: האחד, הרחבת התכולה, ואם תרצו אזכיר כמה דוגמאות.

שלמה גור: הזכירו פה את לנינגרד, זה נכון, זה ב-2008.

שלמה גור: 2006 זה התוניסאים.

שלמה גור: מייד אדבר על 2009.

שלמה גור: הרעיון הוא להרחיב את התכולה לאנשים נוספים ולהגדיל את גובה הפיצויים.

שלמה גור: זה מה שאנחנו עושים בתחום של המשא-ומתן מול הגרמנים.

שלמה גור: הצד השני של זה, והזכירו פה השבת רכוש – ועידת התביעות קיבלה מעמד של ארגון יורש לגבי רכוש של יהודים ממזרח גרמניה, וזה שוב כתוצאה ממשא-ומתן ארוך, קשה, כדי לאפשר את העובדה שרכוש שלא נתבע על-ידי יורשים במסגרת הסכם האיחוד הגרמני לא יחזור לממשלת גרמניה, אלא יהיה לטובת העם היהודי בכלל.

שלמה גור: זה אפשר לוועידת התביעות להגיש כ-120,000 תביעות, שמתוכן רק בכ-14% זכינו.

שלמה גור: אבל זה מאפשר את עיקר הפעילות כשמדובר על הקרן לרווחת ניצולי השואה ועל הפעילויות בתשתית ועל "עמך" ועל המוסדות הגריאטריים ועל דיור מוגן.

שלמה גור: זה הכסף שאפשר את הפעילות הזאת.

שלמה גור: אם אנחנו מדברים על ההקצאות, או מה קורה עם הכספים האלה מעבר לפנסיות האישיות.

שלמה גור: כפי שאמרתי, נשלים את הפנסיות האישיות.

שלמה גור: דובר על 1980, שזה קרן הסיוע.

שלמה גור: זה עבר לאותו הסכם ב-1992 על סעיף 2, שזה במידה רבה אפשר פעם ראשונה לניצולים שהיו מעבר למסך הברזל ויצאו משם לקבל פנסיות.

שלמה גור: זאת היתה פריצת דרך רחבה יותר.

שלמה גור: ב-1998 אפשרו לאלה שנשארו שם, כי אחרת נוצרה אפליה בין אלה שיצאו לאלה שנשארו.

שלמה גור: ב-1998 הוקמה קרן מיוחדת גם לאלה שנשארו שם.

שלמה גור: כך שכל הזמן יש מאמץ להרחיב ולהעמיק את הפיצויים המתקבלים מממשלת גרמניה.

שלמה גור: בשנה האחרונה, רק לפני חודשיים, היתה פריצת דרך נוספת, וזה ב-19 במארס, ויש פה חברים, כמו נח, שהיו גם בצוות המשא-ומתן.

שלמה גור: בראש הצוות, כדי לתת עוצמה ותחושה של עוצמה של העם היהודי מול הגרמנים, עומד לא אחר ממי שהיה סגן שר החוץ האמריקני וסגן שר האוצר האמריקני, סטיו אייזנשטט, שניהל בשם ממשלת ארצות-הברית את המשא-ומתן על הסדר הבנקים השוויצרים והיה מעורב מאוד בכל נושא השבת הרכוש.

שלמה גור: כך שבמשא-ומתן הזה, שהוא משא-ומתן קשה, כל שנה יש הישגים של הרחבה והעמקה.

שלמה גור: כמו שאמרתי, בהסכם האחרון, וכאן זה נוגע ישירות לנושא שאנחנו עוסקים בו והפליטים, זו אותה אפשרות להגיש בקשה שנייה לקרן הסיוע.

שלמה גור: מדובר בסדר גודל של כ-14-13 אלף איש, מתוכם 7,500 בישראל.

שלמה גור: דובר פה על מאמצי הנגשה וגישה, עד היום, חודשיים מאז הפרסומים והפניות האישיות לכל אחד מהאנשים האלה, כ-4,000 איש כבר הגישו.

שלמה גור: מעדכנים אותי שבימים האחרונים זה הגיע עד כדי 5,000.

דנה גורדון: רק בארץ?

שלמה גור: רק בארץ.

נחום איצקוביץ': זה כולל פליטי שואה?

שלמה גור: רק פליטי שואה.

נחום איצקוביץ': חברת הכנסת ליה שמטוב שאלה אותי, ואמרתי שזה מיועד רק לפליטים, כי אלה שנפלו בין הכיסאות הלכו לחקיקה הישראלית.

דנה גורדון: האם מדובר על 270 אירו לחודש או שזה מענק חד-פעמי?

שלמה גור: מדובר על 2,556 אירו מענק חד-פעמי.

נחום איצקוביץ': מה עם ה-270 אירו לחודש?

שלמה גור: היום זה 291 אירו, וזה לניצולי שואה.

נחום איצקוביץ': האם יש כוונה להרחיב את זה גם לפליטי שואה?

שלמה גור: אלה סוגים שונים של מענקים.

שלמה גור: חובותיה של מדינת ישראל כלפי אזרחיה צריכות להתמלא מצד אחד, ואנחנו נמשיך להרחיב ולהעמיק את מה שניתן במשאים-ומתנים עם הגרמנים.

שלמה גור: חשוב לזכור שהפעילות של העם היהודי לטובת כלל העם היהודי אינה מחליפה את חובותיה של ממשלת ישראל כלפי אזרחיה.

שלמה גור: אם דיברנו על המסלול האישי, קיים גם מסלול הפעולה באמצעות הארגונים לטובת רווחת ניצולי השואה ופליטי השואה.

שלמה גור: כפי שאמרתי, אין שום הבחנה בין פליט לניצול.

שלמה גור: הוזכרה כאן הקרן לרווחת ניצולי השואה, ואנחנו היינו הראשונים שבירכנו על כך שכבר ב-2008 פעם ראשונה ש-25 מיליון דולר הועברו לקרן.

שלמה גור: להזכיר לכם שמאז 1995, הגורם היחיד, האמין, הקבוע שמעביר כספים לקרן, הוא ועידת התביעות.

שלמה גור: בשלוש השנים האחרונות אלה סדרי גודל של בין 200 ל-250 מיליון שקל בשנה, בין 55 ל-57 מיליון דולר לשנה, שזה הגורם העיקרי שמממן את הקרן, כולל בשנים שלא קיבלו משום מקור אחר.

שלמה גור: זה הגורם האמין והעקבי ביותר שקיים לקרן.

שלמה גור: וזה בנוסף על התמיכה המאסיבית בשאר הארגונים נותני הסיוע, בין אם זה סיוע אישי בארוחות חמות או במנות חמות וחלוקת מזון, שבשלוש השנים האחרונות אנחנו מדברים על סדר גודל של 7 מיליון דולר, וזאת בנוסף לפעילות בתחומי התשתיות שמסייעים לדיור מוגן שהוזכר כאן, למחלקות גריאטריות, למרכזי היום.

שלמה גור: בסך הכול, אם אנחנו לוקחים את שלוש השנים האחרונות, אנחנו מדברים על סדר גודל של 195 מיליון דולר לפעילות הזאת.

שלמה גור: בנוסף על כך לתשתיות סדר גודל של 34 מיליון דולר.

ליה שמטוב: המנכ"ל מבקש סליחה, הוא רוצה לצאת.

נחום איצקוביץ': אני מתנצל בפני החברים שלא אצליח לשמוע את כולם.

שלמה גור: כפי שפעלנו בעבר בכל אחד מהתחומים בכל משא-ומתן כל שנה להרחיב ולהעמיק, כך נמשיך לעשות.

שלמה גור: השנה, כיוון שההישגים של ה-19 במארס האחרון, אותה בקשה שנייה להגדלת הסכומים בקרן מרכז ומזרח אירופה, שהשווי הכספי רק של ההישגים האלה הוא סדר גודל של 80 מיליון דולר, אבל לא הושלמו כל הנושאים שהיינו חפצים בהם.

שלמה גור: יושב פה פקטור, שמכיר אותם היטב.

שלמה גור: אחד הדברים זה הגדלת הסכומים שמגיעים מממשלת גרמניה לצורך סיעוד.

שלמה גור: כיוון שגילי האוכלוסייה משתנים, בשנים האחרונות התחלנו במשאים-ומתנים כדי להביא לידי כך שממשלת גרמניה תהיה מעורבת בפעולות הסיוע והקצאות ייחודיות לנושא הסיעוד.

שלמה גור: ב-2008 פעם ראשונה היתה הגדלה משמעותית, סדר גודל של 70 מיליון דולר.

שלמה גור: מכיוון שזה לא הושלם ולא נכנס למשא-ומתן במארס, התקיים סיבוב נוסף של משא-ומתן לקראת סוף השנה בחודש נובמבר, שאחד הנושאים המרכזיים יהיה הגדלה של נושא הסיעוד שתאפשר לנו להגדיל את הסיעוד.

שלמה גור: זה אומנם בכל העולם, אבל 55% מזה מגיעים לישראל.

שלמה גור: הסכומים האלה ברובם עוברים לקרן ולסיוע באמצעות הגורמים האחרים.

ליה שמטוב: תודה.

ליה שמטוב: יושב-ראש מרכז הארגונים לניצולי שואה, נח פלוג, בבקשה.

נח פלוג: כפי שאמרו פה ד"ר אבי ביצור ונחום איצקוביץ', בשנתיים האחרונות אנחנו מודים שחל שיפור במצב של ניצולי השואה.

נח פלוג: היום אין בארץ ניצול שואה שהיה תחת כיבוש הנאצים שאין לו זכות לרנטה חודשית, או מגרמניה או ממדינת ישראל.

נח פלוג: לפני 20 שנה רק 40%-30% היו זכאים לרנטה חודשית.

נח פלוג: שאל חבר הכנסת פינס מה קורה עם 1953.

נח פלוג: קרן סעיף 2 נתן זכויות לכל אלה שהיו במחנות בגטאות ובמסתור תחת כיבוש הנאצים, בעצם פיצוי חודשי כמו אלה שהגיעו עד 1953 ארצה.

נח פלוג: כל הבעיה של הבדל בין מעגל ראשון למעגל שני זאת בעיה של הגרמנים.

נח פלוג: הם הכירו באלה שהיו תחת כיבוש הנאצים, שמגיע להם בתנאים מסוימים, אם איבדו בריאות וכו', רנטות חודשיות.

נח פלוג: לפליטי שואה הם לא היו מוכנים.

נח פלוג: אני הייתי במשא-ומתן במשך שנים, אנחנו העלינו את הנושא, הם אמרו: גם לנו היו 17 מיליון פליטים, אף אחד לא קיבל.

נח פלוג: הם לא היו מוכנים לתת פנסיות חודשיות לפליטים.

נח פלוג: אחרי משא-ומתן קשה מאוד, הם הסכימו לתת תשלום חד-פעמי לפליטי שואה שעזבו את ברית-המועצות והגיעו למערב.

נח פלוג: ועידת התביעות חילקה בעולם ל-350,000 פליטי שואה, לכל אחד 5,000 מארק או 2,556 אירו.

נח פלוג: בארץ קיבלו 200,000 איש.

נח פלוג: אותם 20,000 איש שלא קיבלו בגלל זה שהיו צעירים מ-65-60 הצלחנו בישיבה האחרונה עם הגרמנים, והם הסכימו, למרות שהחוק שלהם אומר שאי-אפשר בפעם השנייה להגיש תביעה.

נח פלוג: הם הסכימו שבאופן יוצא מהכלל אפשר יהיה להגיש תביעה שנייה, ובעולם כולו 14,000 איש יוכלו לקבל את התשלום החד-פעמי.

שלמה גור: בארץ זה 7,500 איש.

נח פלוג: מהכסף ששלמה דיבר עליו, שבא מהרכוש היהודי ללא יורשים, בעזרת ועידת התביעות ובהתחלה הממשלה בסכומים קטנים הקמנו את קרן הרווחה והקמנו את "עמך", והגופים האלה נותנים עזרה נקודתית לניצולי שואה מהמעגל השני בעיקר.

נח פלוג: רוב העזרה מקרן הרווחה ומ"עמך" הולכת לפליטי שואה, שגם מצבם הכלכלי הוא הכי קשה.

נח פלוג: כי אנחנו עשינו פעם בדיקה.

נח פלוג: יוצאי גרמניה, יוצאי פולין, יוצאי רומניה – בערך 2% מיוצאי המדינות האלה קיבלו השלמת הכנסה.

נח פלוג: הם באו ארצה בשנת 1945, עבדו, הסתדרו, רוב ניצולי השואה מקבלים גם פנסיות.

נח פלוג: רק כ-2% מקבלים השלמת הכנסה.

נח פלוג: לעומת זה, יוצאי ברית-המועצות שבאו ב-20 השנים האחרונות, מבוגרים יותר, לעתים לא עבדו, 50% מהם קיבלו השלמת הכנסה.

נח פלוג: זו הבעיה הכלכלית.

נח פלוג: במשא-ומתן עם הממשלה העלינו את הנושא של פליטי שואה.

נח פלוג: הממשלה הסכימה לתת הטבות מסוימות.

נח פלוג: נמצא פה אודי פראוור, שהוא היה המנוע בוועדה.

נח פלוג: בערך חצי מיליארד שקל היו תוספות לפליטי שואה.

נח פלוג: אבל פה יש הבעיה הכלכלית, לכן אנחנו מברכים על כל שיפור במצב.

ליה שמטוב: בשביל זה יש ועדה.

ליה שמטוב: אני זוכרת שבקדנציה הקודמת לא היה כל כך שקט בוועדת הקליטה ובוועדת הרווחה, ומאז השתנו הדברים.

ליה שמטוב: כנראה מפה צריכה לצאת צעקה נוספת גם לפליטי שואה ולשאר האנשים המבוגרים.

ליה שמטוב: נציגת הלשכה לשיקום הנכים, בבקשה.

עליזה ג'אן: כפי שצוין, הלשכה לשיקום נכים מטפלת ברוב ניצולי השואה, חוץ מאלה שמקבלים פיצויים אישיים מממשלת גרמניה.

עליזה ג'אן: הלשכה מטפלת במובן הזה שחלק מהם זכאים על-פי חוק נכי רדיפות הנאצים, שמגדיר את אלה שעלו עד אוקטובר 1953 ארצה, ואלה במסגרת נכותם זכאים גם לתגמול וגם להטבות בנושא של טיפול רפואי בכל מה שקשור למחלות המוכרות כתוצאה מהרדיפה.

עליזה ג'אן: זה עד 2007.

עליזה ג'אן: ב-2007 נכנסה קבוצה נוספת של חוק יורי שטרן המנוח.

עליזה ג'אן: הקבוצה הזאת זכאית היום למענק חד-פעמי שנתי ולהטבות שהן מענק הבראה והחזר מס קנייה על מוצרי חשמל.

עליזה ג'אן: ב-2008 הורחב חוק ההטבות במובן הזה שנכנסו אלה שנקראו המעגל הראשון, אלה שהיו במחנות ריכוז, גטאות או מחנות שעבדו בהם עבודות פרך, ולא פוצו משום מקור, לא דרך קרן סעיף 2, בטח לא דרך ממשלת ישראל, כיוון שהם עלו אחרי 1953.

עליזה ג'אן: בהחלטת הממשלה שהתקבלה ב-2008 נכנסה המסגרת הזאת גם לטיפולה של הלשכה לשיקום נכים.

עליזה ג'אן: הקבוצה הזו נכון להיום מקבלת 1,000 שקלים לחודש מענק הבראה שנתי והטבות שהן החזר מס קנייה, הנחות בארנונה, שזה גם מתייחס לחוק יורי שטרן, ופטור מאגרת טלוויזיה שהוא היום שולי, כיוון שנכון להיום רוב האוכלוסייה הקשישה בישראל זכאית.

ליה שמטוב: אבל זה לפי ההסכם הקואליציוני.

אבי ביצור: הפטור מהנחה לזקנים שניתן הוא בעקבות הסכם קואליציוני, זה לא חוק.

עליזה ג'אן: נכון להיום כולם זכאים להטבה הזאת.

עליזה ג'אן: הצעת החוק שמונחת לפני הוועדה היום מתייחסת לקבוצה שלצערנו לא הוכנסה מבחינת הקריטריונים.

עליזה ג'אן: הם מוגדרים כבורחים, והבורחים בהגדרת חוק ההטבות המורחב לא נכללו כזכאים למענק השנתי הזה.

עליזה ג'אן: אנחנו, כמובן, כמו כל אחד אחר, נברך במידה שיתקבל החוק ונשמח לטפל גם בקבוצה הזאת.

אברהם מיכאלי: את יכולה לומר לנו איזה חומר פרסומי אתם יכולים לעשות או עושים בפועל כדי לדעת את כל הזכאויות, כל הטלאי על טלאי שתיארתי קודם?

אברהם מיכאלי: הרי התיקונים האלה נעשו במשך שנים.

אברהם מיכאלי: איך זכאי היום יכול לקבל את החומר הזה כדי לדעת שמגיע לו משהו?

אברהם מיכאלי: מי מסביר לו את זה?

עליזה ג'אן: במסגרת חוק ההטבות לניצולי שואה ותוכנית הסיוע הממשלתית היו פרסומים בעיתונות, ברדיו.

עליזה ג'אן: יש המון אתרים של ניצולי שואה.

אברהם מיכאלי: שהם לא יודעים איך להיכנס לזה והם לא יודעים איך להגיע לזה.

עליזה ג'אן: יש מרכז המידע ויש 9444*.

ליה שמטוב: האנשים שמגיע להם וקיבלו מכתבים בדצמבר 2008 שמגיעים להם ימי הבראה וכל הזכויות, עד היום לא קיבלו את הכסף.

ליה שמטוב: אני מקבלת מכתבים שאתם שלחתם.

ליה שמטוב: מה קורה אתם?

עליזה ג'אן: מבירור אחרון שאני עשיתי בתחילת מאי, נוצרה קבוצה קטנה מאוד של 400 איש שעדיין לא קיבלו את מענק ההבראה.

עליזה ג'אן: חלק גדול מהאנשים האלה יקבל בסוף חודש מאי את מענק ההבראה הזה.

עליזה ג'אן: הלשכה לשיקום נכים הכפילה ושילשה את עבודתה מבחינת מספר הניצולים שהיא מטפלת בהם, ואילו כוח האדם של הלשכה ושל החשבות שלנו לא גדל בהתאם לכמות העבודה שנכנסה.

עליזה ג'אן: לכן זה לוקח זמן.

ליה שמטוב: ומי שנפטר בינתיים וקיבל את המכתבים?

עליזה ג'אן: היורשים זכאים.

עליזה ג'אן: הקדמנו תרופה למכה בכך שכאשר הודענו לאנשים על הזכויות האלה, הודענו להם שהחל מחודש ינואר.

עליזה ג'אן: לא הגדרנו שבחודש ינואר הם אמורים לקבל, אלא ידענו שאנחנו עלולים להיתקל בבעיה והודענו שהחל מחודש ינואר יהיו זכאים למענק ההבראה הזה, ואכן כך פעלנו.

עליזה ג'אן: במהלך כל חודש שילמנו קרוב ל-18,000 ניצולים.

ליה שמטוב: אף אחד לא הלך לאיבוד, אם קיבלו את המכתבים האלה אז הם יקבלו.

עליזה ג'אן: בוודאי.

עליזה ג'אן: במידה וחלילה ניצול הלך לעולמו, הם פונים אלינו.

אברהם מיכאלי: אז הם לא מקבלים 100% זכויות.

אברהם מיכאלי: הוא נפטר והוא לא יקבל כלום, אבל גם היורשים שלו לא יקבלו את כל הזכויות שהגיעו לו.

עליזה ג'אן: אנחנו מדברים על מענק ההבראה, והם יקבלו.

עליזה ג'אן: גם נכה במסגרת חוק נכי רדיפות הנאצים שהלך לעולמו, היורשים מקבלים מיום הגשת התביעה עד יום הפטירה את 100% שמגיע לו.

עליזה ג'אן: במידה שיש אלמנה, היא מקבלת לתקופה של 36 חודשים את 100% התגמול, לא 100% ההטבות.

ליה שמטוב: יושב-ראש איגוד יוצאי לטביה ואסטוניה.

אלי ולק: אני אומנם יושב-ראש האיגוד, אבל אני גם חבר הנהלה של מרכז הארגונים ומייצג כאן גם את מרכז הארגונים.

אלי ולק: חבל שחברת הכנסת סולודקין הלכה.

אלי ולק: אני גם מייצג את פליטי השואה, כי רוב האנשים שעלו ארצה מ-1947 עד היום מלטביה או מאסטוניה הם פליטי השואה.

ליה שמטוב: הנושא של היום זה פליטי השואה.

אלי ולק: חברת הכנסת מרינה סולודקין שאלה איפה נציגי הארגונים.

אלי ולק: יש נציגי ארגונים.

אלי ולק: אני רוצה להתחיל בנימה אישית.

אלי ולק: אני משתתף בישיבות ועדת העלייה והקליטה כ-20 שנה, בכובעים שונים ובתפקידים שונים, ואני בפעם הראשונה יושב בהרכב החדש עם היושבת-ראש החדשה של הוועדה.

אלי ולק: אני מאחל לכם הצלחה בעבודה החשובה מאוד.

אלי ולק: הייתי שותף לכמה דיונים והחלטות של הוועדה.

אלי ולק: אני רוצה להתייחס לדברים שהושמעו כאן על-ידי שני המנכ"לים שנאלצו לעזוב אותנו, במיוחד למה שאמר מנכ"ל משרד הגמלאים לגבי הסברה איך הפליטים ידעו על זכויותיהם.

אלי ולק: הוא ציטט לנו את המספר 9444*.

אלי ולק: אני רוצה לציין שנעשתה עבודה לא מעטה גם לפני שהמספר הזה התחיל לפעול, ומשרד הגמלאים יחד עם מרכז ארגונים של ניצולי השואה ארגן סדרת מפגשים, הרצאות או כנסים, ובהם ניצולי השואה ופליטי השואה קיבלו הסבר ממצה וחומר הסברה.

אלי ולק: לראיה, בינואר בקריית-חיים התקיים כנס שהשתתפו בו כ-200 איש.

אלי ולק: משרד הגמלאים, מי שארגן את המפגש, עזר לנו בהסעה.

אלי ולק: הסענו אנשים מעיירות בצפון ואנשים השתתפו.

אלי ולק: אני רוצה להתייחס גם לכסף שהוזכר כאן וישנו במסמך שהוכן לקראת הישיבה.

אלי ולק: 3 מיליון שקלים לפעילות השוטפת של הארגונים, 3 מיליון שקלים לפעילות הנצחה, ו-9 מיליון מיועדים לפעילות החזרת הרכוש היהודי הנגזל במזרח אירופה.

אלי ולק: אני רוצה לקוות ש-9 המיליון האלה אכן ינוצלו למטרה זו, כי אם המאמצים האלה יישאו פרי, מי שייהנה מזה יהיו פליטי השואה, כי זה הרכוש של ההורים שלנו, של הסבים שלנו, שנשאר באירופה ונגזל גם על-ידי הגרמנים אבל גם על-ידי הסובייטים אחר כך, ומאבק לקבלת הרכוש הזה הולך ומתמשך גם בלטביה, בליטא ובארצות אחרות.

אלי ולק: בפולין נעשה מאמץ גדול מאוד, ואני חושב שחשוב שארגונים ישתלבו במאמץ הזה, כי אחרת אותם יהודים מעטים מאוד שנשארו בשטח שהיה כבוש והיום זה ברית-המועצות יקבלו את הכסף, ורוב היורשים החוקיים, שזה הרכוש של אבותינו, חלקם יופקר.

אלי ולק: אני רוצה להציע לעשות מאמץ של הסברה ולהביא לידיעה על זכויות.

אלי ולק: צריך לנצל את הפרסומים של הארגונים השותפים במרכז הארגונים.

אלי ולק: הארגון שלנו, למשל, מפיק שלוש-ארבע פעמים בשנה גיליון שלנו שמופץ ביותר מאלפיים בתי-אב, ואני חושב שזה ערוץ תקשורת ישיר למשפחות של פליטי השואה.

אלי ולק: אני רוצה להודות לאנשים שהכינו את שני המסמכים האלה שמונחים כאן, כי כמעט לראשונה רוכזו כאן כל הזכויות וכל האפשרויות.

אלי ולק: השאלה היא איך זה יגיע לאותם פליטים שיושבים בבית וחלקם לא יודעים ולא ידעו עברית, וחלקם גם לא יכולים לזוז מהמקום.

אלי ולק: תפקיד מרכז הארגונים של ניצולי השואה להביא את זה לידיעת קהל היעד הסופי.

ליה שמטוב: תודה.

ליה שמטוב: שמענו פה שמתרגמים לכל השפות.

אלי ולק: נכון, אבל בשביל זה צריכים כסף כדי לשלוח.

ליה שמטוב: מר שרנופולסקי, בבקשה.

אברהם שרנופולסקי: אני מייצג פה את תנועת חזית הכבוד, שמאחדת מעל 50 ארגונים ציבוריים, כולל 15 ארגונים של ניצולי השואה.

אברהם שרנופולסקי: אני גם חבר ועד של מרכז הארגונים ניצולי השואה.

אברהם שרנופולסקי: יש דבר לא פחות חשוב, שגם קשור לשיפור מצבם של ניצולי השואה.

אברהם שרנופולסקי: מדובר על החוק להגדלת קצבאות לניצולי השואה ולקשישים הנזקקים שעבר בכנסת בשנה שעברה.

אברהם שרנופולסקי: כידוע, ניצולי השואה שעברו את גיל 80 בשנה שעברה כבר קיבלו קצבאות חדשות, אבל אלה שלא עברו את גיל 80 עדיין לא קיבלו שום דבר.

ליה שמטוב: הם צריכים לקבל תוספת של 130 שקל.

אברהם שרנופולסקי: זה תלוי בגילאים, במצבם, האם הם גרים בדירות שכורות וכו'.

אברהם שרנופולסקי: אני פונה לוועד קליטת העלייה, שבזמן שידונו בחוק ההסדרים, שגם ייקחו בחשבון את הצורך ליישום של החוק להגדלת קצבאות, גם באופן רטרואקטיבי מינואר שנת 2009.

אברהם שרנופולסקי: זה חשוב מאוד.

אברהם שרנופולסקי: קל-וחומר ש-50,000 הקשישים הנזקקים שגרים עכשיו בדירות שכורות צריכים לשלם כ-70% מהקצבאות שהם מקבלים עכשיו לשכר דירה.

אברהם שרנופולסקי: זה מצב בלתי נסבל.

אברהם שרנופולסקי: לכן חשוב מאוד לקחת את הדברים האלה בחשבון.

אברהם שרנופולסקי: תודה רבה.

ליה שמטוב: תודה.

ליה שמטוב: אלה דברים חשובים מאוד.

ליה שמטוב: האם מישהו יכול להתייחס לנושא של גיל 70 פלוס?

עו"ד שי סומך: יש החלטת ממשלה להגדלת קצבת הזקנה, אבל אני לא מכיר את הפרטים.

עו"ד שי סומך: האוצר או הביטוח הלאומי יכולים למסור פרטים.

ליה שמטוב: מר זאב פקטור, בבקשה.

זאב פקטור: כפי שהוזכר פה, אני האחראי לטוב ולרע על מה שמתרחש היום בקרן רווחת ניצולי השואה.

זאב פקטור: לא אלעיט אתכם בהיסטוריה.

זאב פקטור: זה לא מדע מדויק, ולכל אחד יש היסטוריה משלו.

זאב פקטור: אבל זה יהיה מעשה שלא ייעשה אם אני לא אוסיף אי אלה פרטים על כל מה שכבר נאמר.

זאב פקטור: רציתי באופן מיוחד לציין את שמו של יהודי יקר אשר יושב פה בינינו, מר אברהם פרסלר, נציג ועידת התביעות במדינת ישראל, אשר הושיט לנו יד כמו שאף אחד אחר בתקופה הקריטית ביותר לא הושיט.

זאב פקטור: הוא ויהודי נוסף, אשר יושב בוועידת התביעות באמריקה, מר סאול קגן, אשר יחד אתי ועם גברת אסתר פרייס מהביטוח הלאומי ישבו שעות רבות ומצאו את המפתח הנכון ואת הדרך לביצוע של מתן שעות סיעוד נוספות לאנשים אשר את מסכנותם קשה היה לתאר באותה תקופה, אשר שכבו בודדים במיטותיהם עם השעות הקצובות האלה, שלא רק שימוש כשעות סיעוד, אלא גם שימשו כמטבע אשר תמורתה אפשר היה לקנות אצל הביטוח הלאומי כל מיני שירותים.

זאב פקטור: אם מישהו היה זקוק גם לחיתולים ורצה לקבל חיתולים, הוא היה צריך לוותר על מספר שעות ובתמורה היה מקבל את החיתולים.

זאב פקטור: המצב היה בכי רע, ואני מוותר על ההיסטוריה, על-מנת לא להעלות סומק של בושה על פני ישראלים רבים שמשום מה לא נמצאים פה עכשיו בינינו.

זאב פקטור: אני יכול להגיד גם שמות, גם של חברי כנסת ותיקים.

זאב פקטור: התמורה התחוללה באותו רגע שיהודים כמר פלוג, כמשה זמבר, כזאב פקטור, השתחררו מהעול של סיפוק קיום למשפחותיהם והתייצבו בשורה אחת לעלות ולהזכיר לאזרחי מדינת ישראל את בעיית ניצולי השואה.

זאב פקטור: הבעיה הזאת היתה מונחת בפינה הכי רחוקה בתוך התודעה של עם ישראל.

זאב פקטור: מצבם של ניצולי השואה היה בכל רע.

זאב פקטור: אנחנו התחלנו להוציא אותם מתחת לגשרים בחיפה ומעל לספסלים בשדרות רוטשילד ולהביא אותם למיטה ולארוחה.

זאב פקטור: כך זה התחיל.

זאב פקטור: אנחנו באמת שמחים, יחד עם כל העם ועם כל היושבים פה מסביב לשולחן, גם על כך שהכנסת מקיימת דיונים אשר היו צריכים להתקיים לפני 20 שנה.

זאב פקטור: היום אנחנו דנים על עניינים שהיו צריכים להגיע אז.

ליה שמטוב: תודה רבה.

ליה שמטוב: נציגת עמותת "ידיד" בבקשה.

יונה: אני מטפלת בעמותה בתפקיד רוחב בנושא של ניצולי השואה, מיצוי הזכויות.

יונה: במסגרת הפונים שלנו יש הרבה מאוד פונים שהם ניצולי שואה או פליטי שואה ועולים שאנחנו נותנים להם ייעוץ.

יונה: אנחנו עובדים עם המון מתנדבים, והעבודה שלנו היא בעיקר הסיוע שהמתנדבים נותנים גם בליווי האישי, גם במיצוי הזכויות שלהם כניצולי שואה אבל גם במיצוי הזכויות שלהם בכלל כקשישים ופנסיונרים בחברה הישראלית.

יונה: אנחנו עוסקים עכשיו במילוי טפסים לניצולים, בתרגום, בהגשת בקשות לדיור מוגן ובטיפול בכל מיני בעיות מול הרווחה, מיצוי זכויות בתחום הצרכנות, אזרחים ותיקים בעיר.

יונה: מספר הפונים שמגיע אלינו הוא גדול מאוד.

יונה: עיקר העבודה שלנו היום היא במציאת אנשי קשר שעובדים עם הניצולים ביישובים ומעבר למענה הפרטני לאנשים שכבר ממילא מקבלים, גם לתת הסברה ומידע בתוך הוסטלים ובתי-אבות או לוויטראנים על כל הזכויות שמגיעות להם כתושבים בכלל, לאו דווקא כניצולי שואה.

יונה: גם בנושא של ניצולי שואה אנחנו ערוץ שמאפשר להם להגיע למידע.

ליה שמטוב: תודה.

זאב פקטור: אני רוצה לומר לכל הנאספים פה, שאנחנו אומנם יושבים פה עם קורת רוח לא קטנה, אבל אני רוצה לומר לכל אחד ואחת מאתנו ששום דבר אשר יש היום לא מובטח גם בכספת סגורה לגבי העתיד.

זאב פקטור: אני מקבל אזעקות ואורות אדומים מכל הצדדים, כך שכל לילה אני הולך לישון עם כאבי בטן וראש, וכל הגוף שלי כואב.

זאב פקטור: ואני כבר לא כל כך צעיר כפי שאני נשמע.

זאב פקטור: היו נכונים על-מנת להבטיח את מה שלא עשינו במשך 60 שנה ולהמשיך להבטיח.

זאב פקטור: אנחנו צריכים לעמוד על המשמר.

זאב פקטור: ייתכן שעוד מאבקים רבים לפנינו.

זאב פקטור: על כל פנים, לא ינום ולא יישן שומר ישראל.

זאב פקטור: תודה רבה.

יפה וולמן: אני נציגת המשרד לקליטת העלייה.

יפה וולמן: התבקשתי להגיד כאן

יפה וולמן: שאנחנו נתרגם את החוברת של זכויות ניצולי השואה בישראל לרוסית.

יפה וולמן: נגיש את זה לאגף פרסום.

יפה וולמן: יש כאן כמה גופים שכתבו את החוברת.

אלי כרמלי: צריכים לבדוק את החוברת הזאת לעומקה ולראות שהיא מעודכנת עד הסוף לפני שמתרגמים אותה.

אלי כרמלי: מבחינת הסוכנות היהודית אני רוצה לציין לגבי הנושא של ניצולי שואה, פליטים, מעגל ראשון ומעגל שני, שבאמצעות משרד הגמלאים עשינו עבודה בשנה שעברה בפרויקט מיוחד להגעה יחד עם המועצה הלאומית להתנדבות לניצולי שואה וטיפול בהם.

אלי כרמלי: הפרויקט הזה ממשיך בגדול.

אלי כרמלי: בזכות משרד הגמלאים נגיע לכמויות הרבה יותר גדולות באמצעות מתנדבים לניצולי שואה ומיצוי זכויות שלהם.

שרה זילברשיין היפש: אני מנהלת המוקד מטעם משרדי הממשלה.

שרה זילברשיין היפש: אני מבקשת שכל פרסום בשם הממשלה יעבור באמצעותנו, כי בסופו של דבר הבלבול כל כך גדול אצל פליטי השואה מבחינת למידת הזכויות שלהם, שאנחנו צריכים לראות איך מעבירים את החומר כך שיוכלו לנצל אותו.

ליה שמטוב: תודה.

ליה שמטוב: אני רוצה להודות לכולכם שהגעתם לוועדה.

ליה שמטוב: תודה למר אליעזר שוורץ ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, שהביא לנו את המסמך.

ליה שמטוב: מדובר פה על נתונים שכל הארגונים נתנו.

ליה שמטוב: הוועדה רוצה לברך גם את מנכ"ל משרד הרווחה וגם את מנכ"ל המשרד לענייני גמלאים על העבודה שלהם.

ליה שמטוב: הוועדה קוראת למשרד הגמלאים להרחיב את פעילות איתור פליטי השואה, כדי לאפשר להם מיצוי זכויותיהם.

ליה שמטוב: הוועדה קוראת למשרד הרווחה לבדוק את 19,000 הנכים שמקבלים את גמלת הזיקנה ולא מקבלים השלמת הכנסה.

ליה שמטוב: הוועדה מבקשת להגיש לוועדה דוח המלצות, כיצד ניתן לפתור את הבעיה שלהם.

ליה שמטוב: הוועדה מבקשת ממשרד המשפטים לרכז את כל דברי החקיקה השונים שמתייחסים להגדרת הפליטים וניצולי השואה ולהציג את זה לפני הוועדה.

עו"ד שי סומך: בדוח איצקוביץ' יש הגדרה של החוק.

ליה שמטוב: כמו שאנחנו יודעים, הנושא הוא רגיש, והזמן פועל נגדנו.

ליה שמטוב: הוועדה תתכנס שוב לדון על הנושא הזה.

ליה שמטוב: אני מברכת את כולכם.

ליה שמטוב: הישיבה נעולה.