ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 7, 2009-05-18 11:40

אופיר אקוניס: אנחנו רוצים להתחיל את הישיבה השנייה היום.

אופיר אקוניס: דיווח ממנהל מינהל הדלק על בדיקות תקינות דלקים בתחנות דלק.

אופיר אקוניס: אנחנו נתחיל במצגת של מנהל מינהל הדלק, ואחר כך נשמע התייחסויות של המשתתפים.

אופיר אקוניס: חן, בבקשה.

חן בר-יוסף: החוק קובע שמינהל הדלק ידווח אחת לשנה על התקדמות הפעילות והתקדמות החוק.

חן בר-יוסף: אנחנו רק נאמר ונזכיר: החוק עצמו פורסם באפריל, אבל הוא נכנס לתוקף באוקטובר.

חן בר-יוסף: זאת אומרת שהדיווחים שאני רואה פה הם – אמנם כתוב פה רבעוני, זה צריך להיות חציוני – של חצי שנה של פעילות ואנחנו ממליצים בפני הוועדה לזמן אותנו, באמת, אחת לשנה.

חן בר-יוסף: הוועדה הזמינה ואנחנו מגיעים, וזה הדיווח עד כאן, אבל זו חצי שנת פעילות ולא שנה.

אתי בנדלר: אני רק רוצה להעיר שאתה צריך למסור את הדיווח ואז הוועדה מחליטה אם לקיים דיון או לא.

חן בר-יוסף: בסדר גמור.

חן בר-יוסף: מאד הגיוני.

חן בר-יוסף: עוד לא הגיע זמני למסור.

אופיר אקוניס: לא, זמנך – הנה.

אופיר אקוניס: מסור.

אופיר אקוניס: אנחנו פה.

חן בר-יוסף: טוב.

חן בר-יוסף: זה הסעיף שמורה על ההודעה לוועדה.

חן בר-יוסף: החוק עצמו פורסם, כמו שאמרנו, באפריל, באוקטובר הוא נכנס לתוקף.

חן בר-יוסף: אנחנו נערכנו לביצוע החוק וההיערכות לזה כללה מספר לא מבוטל של פעילויות.

חן בר-יוסף: מדובר פה למעשה על הסדר שהוא מעין הסדר אאוט-סורסינג לבדיקה ודגימה בתחנות דלק – אנחנו מדברים על חתימת חוזים של כל אחת מהמעבדות מול אלף תחנות דלק.

אתי בנדלר: של כל אחת מהמעבדות?

חן בר-יוסף: לא.

חן בר-יוסף: של שתי התחנות ביחד מול אלף תחנות דלק ציבוריות בישראל.

אופיר אקוניס: כמה מעבדות יש?

חן בר-יוסף: יש היום שתיים שרלוונטיות לבדיקה הזאת.

אופיר אקוניס: על כל תחנות הדלק?

חן בר-יוסף: על כל תחנות הדלק.

אופיר אקוניס: ממה זה נובע?

אופיר אקוניס: מחוסר תקציב?

אופיר אקוניס: ממה?

חן בר-יוסף: אחת וחצי, אם נדייק יותר.

אופיר אקוניס: איפה הן נמצאות, המעבדות?

חן בר-יוסף: אחת בצפון ואחת בתל אביב.

אופיר אקוניס: אז את כל הדגימות צריך לשלוח מאילת בדרום לצפון?

ירון עשהאל: לא, לא.

ירון עשהאל: יש אחת בתל אביב, שבודקת רק סולר, ויש אחת באזור צפון, שבודקת גם סולר וגם דלק.

אופיר אקוניס: אתם לא מרגישים צורך בעוד מעבדות, כמי שאחראי על התחום?

חן בר-יוסף: אנחנו עדיין לא מייצרים מעבדות בישראל ולא מסמיכים אותן, אבל אנחנו כן יודעים על יוזמה שאנחנו מנסים לקדם ולסייע לה, להקים עוד מעבדה באזור המרכז.

חן בר-יוסף: שוב, זה תלוי בצרכי השוק.

חן בר-יוסף: בוא נגיד שהיקפי הדגימות והבדיקות שהיו עד היום כנראה שכלכלית - - -

אופיר אקוניס: מספקים.

אופיר אקוניס: לא, אני שואל את דעתכם המקצועית, של המשרד.

חן בר-יוסף: כנראה.

חן בר-יוסף: עכשיו, לאור העובדה שנוספות פה כ-6000 בדיקות בשנה, בהחלט יכול להיות שתיכנס עוד מעבדה.

חן בר-יוסף: אנחנו נתמוך.

חן בר-יוסף: טוב.

חן בר-יוסף: הפעולות שעשינו בשביל לקדם את החוק, בשביל שהוא גם ייושם - היה צריך לתת בפני המעבדות את צירי הפיקוח.

חן בר-יוסף: אני מזכיר: המידע – למרות שהתחנה היא זאת שחותמת עם המעבדה, התחנה נבדקת ללא ידיעתה.

חן בר-יוסף: היא פעם אחת בשנה או פעם בחצי שנה חותמת על הסכם, וכל השאר אלה בדיקות פתע בתחנה.

חן בר-יוסף: ולכן אנחנו אלה שמנחים את המעבדות.

חן בר-יוסף: סגני, מר עמרם אזולאי, הוא זה שמנחה את המעבדות, כיצד לעבור, באיזה צירים, איפה לוקחים קודם.

חן בר-יוסף: נושא של בדיקת הבנזין – הזכיר פה נציג סונול שבבדיקות בנזין יש לנו מעבדה אחת ויחידה בישראל.

חן בר-יוסף: היינו צריכים להוציא צו פיקוח על מחירים לעניין הזה, דיונים, משרד האוצר, אנחנו, הוצאנו צו ששר האוצר ושר התשתיות חתומים עליו.

חן בר-יוסף: תחנות הדלק חתמו הסכמים, כל אחת על שלל תחנותיה, חברות פרטיות, תחנות בודדות.

חן בר-יוסף: קביעת שיטת הדיגום: לתדרך את המעבדות איך מבוצע תהליך הדיגום והפיקוח – אנחנו מזכירים: אחר כך זה יכול להגיע לבתי משפט, צריך ללוות את הדגימה – טפסים שמשמשים אותם ואותנו כדי שהדיווח יעבור בצורה מסודרת ויאפשר את המשך הפעילות.

חן בר-יוסף: שוב, הנושא של הצירים וההגעה לכל התחנות.

חן בר-יוסף: הנושא של שילוב מעבדה נוספת, דיגום ובדיקת הבנזין, בשביל שלא נהיה עם ספק יחיד בתחום הזה, ניהול מאגר מידע למעקב אחרי תחנות הדלק – גם אצלנו אנחנו רוצים לראות ש- פעם אחת הם חתמו חוזה והודיעו לנו על זה, אבל צריך לראות שהחוזה הזה נגמר ומחודש מיד, כי האיסור היום הוא למכור דלק לתחנה שלא חתמה, וקביעת נהלים לסגירת תחנה ופרסום פומבי – החוק קובע שתחנה שפעם אחת יש תוצאה שלילית מהמעבדה עליה, אנחנו נותנים לה הוראת סגירה.

אופיר אקוניס: אני חייב להגיד לך שאני מכיר באופן אישי תחנה שתדלקתי בה, שאני לא אגיד את שמה אבל היא סמוכה לביתי באחת משכונות הצפון של תל אביב, שהיה פרסום של משרד התשתיות שהיא מכרה דלק מהול, והיא עובדת וקיימת ואני חושב שאפילו משגשגת.

אופיר אקוניס: פעם היא היתה של פז אבל היא עברה לחברה אחרת, פרטית.

אופיר אקוניס: זה נמצא בין חוף הצוק לשדה דב.

חן בר-יוסף: אז נסביר רגע את נוהל הסגירה.

קריאות: חחחה.

קריאות: יש רק תחנה אחת כזאת.

אופיר אקוניס: לא, אמרתי: אני מכיר אחת.

אופיר אקוניס: הייתי מאד נימוסי.

אופיר אקוניס: אגב, אני לא יודע מי מפעיל אותה היום.

אופיר אקוניס: אתה יודע מי מפעיל אותה היום?

אופיר אקוניס: לא פז.

קריאה: אנחנו לא מתדלקים בה.

אופיר אקוניס: לא מתדלקים בה.

אופיר אקוניס: אתה יודע על איזו תחנה אני מדבר?

אופיר אקוניס: אגב, מה מידת הפרסום של התחנות?

אופיר אקוניס: זה דבר חשוב.

אופיר אקוניס: אתם מפרסמים?

חן בר-יוסף: אנחנו מפרסמים בשני היבטים.

חן בר-יוסף: אחד, אנחנו - - -

יעקב פרידגוט: זה מה שקורה כשיש תחנה בלי אבא.

אופיר אקוניס: זו תחנה פרטית?

חן בר-יוסף: לא, לצערנו זה קורה גם בתחנות שיש להן אבא.

אופיר אקוניס: אתה שומע, עורך דין פרידגוט?

אופיר אקוניס: משרד התשתיות אומר שזה קורה גם בתחנות שיש להן אבא.

יעקב פרידגוט: אבא לא טוב, כנראה.

חן בר-יוסף: טוב.

חן בר-יוסף: לענייננו – הפרסום מתבצע בשני היבטים.

חן בר-יוסף: אחד, פרסום באתה האינטרנט של המשרד סמוך ככל הניתן למועד הגילוי, כדי שהציבור ידע, ושתיים, יציאה, כאשר ניתן, בהודעת דובר של משרד התשתיות.

חן בר-יוסף: אני מניח שהנושא שאתה מתייחס אליו הוא קודם לחוק הזה.

חן בר-יוסף: סגירה של תחנות היא לא סגירה לתמיד.

אופיר אקוניס: ברור.

חן בר-יוסף: סגירה של התחנה, לפי הנוהל, היא סגירה כל עוד לא תוקן המצב.

חן בר-יוסף: דהיינו: נסגרת התחנה, צריכים להוציא את הדלק הלא תקין, להכניס דלק תקני, לשלוח אותו לדגימה, לקבל את התוצאה, להביא אותה אלינו, ואז ניתן לפתוח את התחנה.

חן בר-יוסף: זה הנוהל.

אופיר אקוניס: כמה היו השנה?

אופיר אקוניס: סתם שאלה.

חן בר-יוסף: אנחנו מגיעים לזה.

חן בר-יוסף: זה הדיווח.

חן בר-יוסף: טוב.

חן בר-יוסף: בפועל, אחרי חתימת כל החוזים, המבדקה הכימית שנמצאת בצפון החלה בבדיקות בחודש ינואר, המעבדה ומכון הנפט החלו בחודש פברואר, ההסכמים והחוזים הם לשנה, בשנה, כל תחנת דלק מחויבת לשלוש בדיקות בנזין ושלוש בדיקות סולר.

חן בר-יוסף: היקף הפעילות שלנו – החלוקה בין סעיף 2(א) לסעיף 14 כמו שהוא מופיע פה – סעיף 2(א) זה הסעיף מכוח החוק הזה, החידוש של החוק הזה או התיקון לחוק הזה, דהיינו: ההתקשרות באאוט-סורסינג.

חן בר-יוסף: סעיף 14 זה סעיף של הפעילות שלנו כמשרד, שהוא ממשיך ללוות את תחום הפיקוח על הדלק.

חן בר-יוסף: סך הכל אנחנו מדברים על כ-3500 בדיקות, כאשר זה מתפלג 2200 בבנזין ו-1200 בסולר, בשתי המעבדות, והתוצאות מראות על עשר בדיקות שנמצאו לא תקינות בסולר – על כל אחת כזאת יצאה הוראת סגירה, דווח באתר שלנו ומתחילה להתבצע חקירה על מקור הסולר הלא תקני.

חן בר-יוסף: תכף נגיע לפרסום הזעיר שאותו אנחנו עושים, על מנת לא להקדים את המאוחר.

חן בר-יוסף: נמשיך.

חן בר-יוסף: מספר התחנות הציבוריות – סך הכל הרשומות במנהל הדלק הוא 998.

חן בר-יוסף: מתוך שנת הפעילות הזאת, כמו שאמרנו, נבדקו כ-3500 בדיקות, אבל 59 תחנות מתוך כאלף תחנות עדיין לא הגיעו אליהן במסגרת הביקורת.

חן בר-יוסף: זה נכון לסוף אפריל – אני מניח שהיום המצב כבר השתפר.

חן בר-יוסף: זה אומר שאנחנו, עד סוף השנה, נגיע לסיכום של שלוש פלוס שלוש בכל אחת מהתחנות.

חן בר-יוסף: 10 תחנות עדיין לא חתמו עם מעבדה בכלל.

חן בר-יוסף: עליהן וכנגדן ניתנה הוראה לפתוח בחקירה.

חן בר-יוסף: ועכשיו נעבור לפירוט של התחנות שבהן נמצא דלק לא תקין – זה יגיע בסוף.

חן בר-יוסף: הסיכום שלנו וההמלצות עד עכשיו: החוק סך הכל הכפיל את היקף הפיקוח על איכות הדלק בתחנות הדלק, והנוכחות של הפיקוח – תכף גם נשמע מהחברות – אני חושב שהיא מורגשת בכל תחנות הדלק.

חן בר-יוסף: השיטה של האאוט-סורסינג מוכיחה את עצמה, הקצב טוב.

חן בר-יוסף: הדיווחים מדויקים וטובים.

חן בר-יוסף: עשרה מקרים של שיווק דלק שאינו עומד בדרישות התקן, ואני נזהר מלהגיד מהול.

חן בר-יוסף: כי עד שלא התברר שמישהו ביצע מהילה בפועל ועשה פה מעשה פלילי, עד אז אנחנו יודעים שהדלק לא תקני ולכן גם צריך לסגור את התחנה כדי שהציבור לא יקבל דלק לא תקני.

חן בר-יוסף: אנחנו לא מדברים כרגע על כוונת זדון או אי כוונת זדון.

חן בר-יוסף: עוד נושא שאנחנו רוצים לקדם זה הרחבת היקף הבדיקות לתקנות שמשווקות גפ"מ (גז פחמימני מעובה) לתחבורה.

חן בר-יוסף: יש 60 תחנות כאלה ברחבי הארץ.

חן בר-יוסף: גפ"מ משמש היום לתחבורה, אנחנו חושבים שיש בו הרבה פעמים גפ"מ שהוא תקני לשימוש ביתי, אבל הוא לא תקני לתחבורה – מדובר על - - -

קריאה: מה זה?

חן בר-יוסף: גפ"מ?

חן בר-יוסף: – גז ביתי לבישול.

אתי בנדלר: גז פחמימני מעובה.

חן בר-יוסף: נכון.

קריאה: החוק שמחייב את הבדיקה חל גם על גפ"מ, היום?

חן בר-יוסף: אנחנו מפרשים שכן.

מיכאל שטיין: גפ"מ הוא לפי התקן של יורו, אני חושב.

חן בר יוסף: גפ"מ יש לו תקן תחבורה.

קריאה: יש לו תקן ישראלי.

חן בר-יוסף: זה הסיכום.

חן בר-יוסף: ההמלצות שלנו: להרחיב את תחולת החוק גם על מסופי דלק ובתי זיקוק.

חן בר-יוסף: היום הפיקוח שלנו עובד שם, אבל שוב, לא באאוט-סורסינג, אאוט-סורסינג יכול להכפיל את ההיקף לפחות, ומספר תיקונים מומלצים לחקיקה, שנראה איך אנחנו מביאים אותם באיזשהן תקנות - - -

אופיר אקוניס: שזה אתם, בהצעה הזאת.

אופיר אקוניס: זו הצעת חוק שלכם.

חן בר-יוסף: זה בעצם הנושא של זירוז התהליך, או ליצור – לא יודע איך לקרוא לזה.

חן בר-יוסף: איום, או איזשהו הליך שהוא לא ארוך ואינסופי – שיהיו קנסות, אפשרות לקנסות מנהליים, גם על אי חתימה על הסכם – תכל'ס, פעולה יחסית ברורה: או שחתמת או שלא חתמת, ולא צריך בשביל זה בתי משפט – אי חידוש החתימה שזה בעצם אחיו התאום של אי החתימה המקורי, ומכירה בשעה שהתחנה קיבלה הוראת סגירה.

חן בר-יוסף: היו לנו מספר מקרים.

חן בר-יוסף: התחנה מקבלת הוראת סגירה - - -

אופיר אקוניס: ואתם עוקבים אחרי אי חתימה על הסכם?

אופיר אקוניס: יש לכם מישהו שעוקב?

חן בר-יוסף: כן, כן.

חן בר-יוסף: כשדיברנו על ההכנות שלנו עשינו את זה.

אופיר אקוניס: אוקי.

חן בר-יוסף: תחנה מקבלת הוראת סגירה.

חן בר-יוסף: למעשה, אנחנו מחכים לתהליך הזה של הריקון והמילוי מחדש, ובינתיים ממשיכה למכור.

אופיר אקוניס: כמה זמן זה לוקח?

אופיר אקוניס: הריקון ומילוי?

חן בר-יוסף: הם עושים את זה כמה שיותר מהר.

חן בר-יוסף: לשמחתנו, המוטיבציה שלהם.

אופיר אקוניס: אבל מה ההערכה?

אופיר אקוניס: כמה זמן זה לוקח?

אופיר אקוניס: יום?

אופיר אקוניס: יומיים?

אופיר אקוניס: שלושה?

עמרם אזולאי: יומיים.

אופיר אקוניס: יומיים.

אופיר אקוניס: אוקי.

חן בר-יוסף: וזה הפרסום, אפשר לראות אותו גם באתר.

חן בר-יוסף: אנחנו מדברים על עשר תחנות, זה מתוך האתר שלנו, אפשר בכל רגע נתון לראות את זה.

חן בר-יוסף: הרעיון הבסיסי זה שמופיע תאריך שבו - - -

אופיר אקוניס: זה הפרסום האחרון?

חן בר-יוסף: זה הפרסום הכי עדכני.

חן בר-יוסף: אם תיכנס לאתר עכשיו – את זה תראה.

חן בר-יוסף: אפשר לעשות לינק לאתר.

חן בר-יוסף: מופיע התאריך שבו אירע האירוע, זאת אומרת: מתי שקיבלנו את הידיעה מהמעבדה, תאריך שבו פורסם באתר המשרד – הפרסום הוא למשך חצי שנה על פי החוק – ומפרסמים את שם התחנה.

אופיר אקוניס: אבל את זה רואה רק מי שנכנס לאתר.

אופיר אקוניס: הציבור – קשה לו להגיע לזה.

אופיר אקוניס: אני חושב שבעבר פורסמו על ידי יועצי התקשורת של השרים הודעות לעיתונות - -

חן בר-יוסף: זה קורה גם.

אופיר אקוניס: שגם פורסמו, דרך אגב, שבאו לידי ביטוי.

אופיר אקוניס: כך למדתי על התחנה שאני נתקלתי בה.

חן בר-יוסף: אז זה קורה גם.

חן בר-יוסף: אנחנו נותנים לדובר - - -

אופיר אקוניס: אז אולי יועצי התקשורת היו טובים – או יועצות.

אופיר אקוניס: לא, יש פה מישהי, פשוט, שעשתה תפקיד כזה ואני משבח אותה.

קריאה: אנחנו מכירים אותה.

אופיר אקוניס: אה.

אופיר אקוניס: אתם מכירים אותה.

חן בר-יוסף: בקיצור, גם הדובר מקבל את המידע ומוציא אותו כהודעה לעיתונות.

חן בר-יוסף: זה התהליך וזה הסיכום.

אופיר אקוניס: טוב.

אופיר אקוניס: תודה, תודה רבה.

אופיר אקוניס: התייחסויות לחברות הדלק, בעלי תחנות הדלק.

אופיר אקוניס: בבקשה.

יעקב אסנין: אני מארגון בעלי תחנות הדלק.

יעקב אסנין: כשבאחת הבדיקות שבדקו אצלנו, שאל בני את הבודק מה עם שתי התחנות הפיראטיות שברדיוס של כמה מאות מטרים מהתחנה, התשובה היתה: אותם אנחנו לא בודקים.

יעקב אסנין: החוק לא מחייב אותנו.

יעקב אסנין: אני לא חושב שיש מה להוסיף.

אופיר אקוניס: יש מה להוסיף.

אופיר אקוניס: אני אחדד את שאלתך.

יעקב אסנין: לי אין מה להוסיף.

אופיר אקוניס: אני אחדד את שאלתך למשרד התשתיות על ההתמודדות עם התופעה של תחנות פיראטיות.

אופיר אקוניס: אגב, גם התשובה היא תשובה עקומה, אני מוכרח להגיד לכם.

אופיר אקוניס: כמובן שהוא לא חל.

אופיר אקוניס: אם הן פיראטים אז החוק לא חל עליהם.

אופיר אקוניס: הכל פה הרי ברור.

אופיר אקוניס: אז איך המדינה נלחמת בתחנות פיראטיות?

חן בר-יוסף: ההתמודדות עם התחנות הפיראטיות היא דרך חוק אחר.

חן בר-יוסף: החוק שגם קודם פה, בוועדת הכלכלה, על ידי השר שמחון, אני חושב.

אתי בנדלר: גם הצעת חוק פרטית, כן.

אופיר אקוניס: כן, ומה זה אומר?

חן בר-יוסף: והוא קובע איסור מכירה לתחנה פיראטית, כאשר האיסור מכירה מגיע לכדי עונשים וקנסות על החברה המספקת.

חן בר-יוסף: כמו שניסו לעשות בתחום גניבות כלי הרכב והמכירה של חלקי החילוף, הרעיון הוא להעניש את זה שמכר לתחנה, ואז לייבש את הביצה.

אופיר אקוניס: ברור.

אופיר אקוניס: מה הקנס על חברות שהן מספיק מבוססות כדי לספוג את הקנס?

חן בר יוסף: אלה קנסות וזה אישום פלילי.

חן בר יוסף: חלק מהתחנות האלה הגיעו כבר לידי שימועים וקנסות מינהליים, 67,000 שקל, כפל של הקנס הזה, וכן הלאה.

אופיר אקוניס: נמוך, נדמה לי.

אופיר אקוניס: לא?

חן בר-יוסף: זה מה שהתיר לנו החוק.

אופיר אקוניס: אולי נעלה את הקנסות במקרים כאלה, כדי להילחם בתופעת התחנות הפיראטיות.

חן בר-יוסף: נציגת משרד המשפטים יכול להיות שהיא יכולה לענות על הכפלת העונשים שם.

אופיר אקוניס: אשמח לשמוע.

אופיר אקוניס: אני צריך לעשות סדר בבלגן.

אופיר אקוניס: זה, בסופו של דבר התפקיד שלנו, של המדינה, של הרגולטורים.

חן בר-יוסף: זה נכון.

חן בר-יוסף: דרך אגב, אני חייב להגיד שגם עמדת משרד המשפטים וגם עמדת משרד התשתיות, היתה לעשות יותר סדר בבלגן, ואפשר לקרוא את הפרוטוקולים מתקופת השר שמחון, ובוועדה זה לא עבר.

חן בר-יוסף: זאת אומרת: אנחנו ניסינו לעשות - - -

אופיר אקוניס: אתה מדבר על יו"ר ועדת כלכלה, השר שמחון.

חן בר-יוסף: נכון.

מיכאל שטיין: סליחה, למה רק קנסות, למה לא מאסר בפועל?

חן בר-יוסף: יש שם אישום פלילי, אני לא זוכר אם זה מגיע לשנת מאסר.

אופיר אקוניס: מה לגבי מה שהוא אומר?

אופיר אקוניס: את לא זוכרת.

גלי גרוס: אני לא זוכרת, לא.

גלי גרוס: אבל בכל מקרה, ככל שמדובר בתאגיד ולא בבן אדם פרטי, ממילא מדברים על קנסות ולא על מאסר.

גלי גרוס: ככל שמדובר באישום פלילי ליחיד, מתעוררת השאלה של כן מאסר, לא מאסר.

גלי גרוס: ואני חייבת לציין שאני לא במחלקה הפלילית, אז אני לא יכולה להגיב על גובה הקנסות, הקף הקנסות, וגם אין לי כרגע את העבירות הפליליות מול העיניים.

אופיר אקוניס: כמה תחנות שמוגדרות פיראטיות יש היום בישראל?

גלי גרוס: זה אני לא יכולה להגיד.

גלי גרוס: הניסיון של החוק היה ניסיון להתמודד לא בכלים פליליים, שזה קיים ועומד במבחן, אלא בדרך אחרת, של ייבוש ה - - -, של איסור על חברות דלק למכור לאותן תחנות דלק פיראטיות, וככה להפריע לאפשרות שלהן לבחור.

אופיר אקוניס: אבל חברות הדלק מצאו דרך.

אופיר אקוניס: מה הסדר גודל של תחנות פיראטיות?

עמרם אזולאי: ב-2005, כשהחוק נכנס לתוקף, ספרנו קרוב ל-200, 220 תחנות דלק.

אופיר אקוניס: 220 תחנות?

עמרם אזולאי: רק שנייה אחת.

עמרם אזולאי: ולאחר פעילות מסיבית של חמש שנים - -

חן בר-יוסף: עם היחידה הכלכלית של משטרת ישראל.

עמרם אזולאי: הורדנו את זה לרמה של 60.

אופיר אקוניס: אה.

אופיר אקוניס: טוב, יפה.

אופיר אקוניס: זה בהחלט בכיוון הנכון.

יוגב רגב: השאלה איך אתה מגדיר תחנה פיראטית.

אתי בנדלר: זו בדיוק הנקודה.

אתי בנדלר: על זה היה הוויכוח, על זה נסובו מירב הדיונים בוועדת הכלכלה של הכנסת.

אופיר אקוניס: ומה המסקנה?

אתי בנדלר: המשרד רצה להרחיב את זה כך שהחוק יחול גם על מה שנקרא תחנות חצר, ותחנות קיבוציות ומפעליות, וכיוצא באלה.

קריאה: אבל תחנה קיבוצית היא לא תחנה פיראטית.

אופיר אקוניס: לא, שמוכרת לציבור.

אתי בנדלר: שמוכרת לציבור, למרות שלפי התנאים היא רשאית למכור – או שתחנות של מפעלים, יש מפעלים כמו חברת החשמל וכולי, שאסור להם לחרוג.

אתי בנדלר: ההחלטה היתה שלא באלה הוועדה רוצה להילחם באמצעות החוק המאד קשה מבחינת התוצאות שלו, ואני לא חושבת שעם זה יש בעיה כאן.

אתי בנדלר: זה שציינת שהוועדה לא הרחיבה את זה מעבר להצעת החוק כפי שהיא הוגשה בהתאם לעמדת המשרד – העמדה הזאת לא רלוונטית לגבי הטענות שנשמעות כאן לגבי תחנות פיראטיות, כי אני לא מניחה שעל התחנות הקיבוציות או התחנות המפעליות נסובה התלונה.

אופיר אקוניס: כן.

אופיר אקוניס: גם אני מניח.

יעקב אסנין: מדוע אי אפשר להחיל את החוק לאו דווקא על תחנה, אלא לבוא ולומר: אסור למכור דלק לא תקני.

יעקב אסנין: ומה זה משנה אם זה יהיה דרך מישהו - - -

קריאות: יש.

קריאות: יש.

קריאות: זה חוק התקנים.

קריאות: חוק התקנים.

קריאות: אכיפה, הוא מדבר על האכיפה של זה.

יעקב אסנין: אז למה זה לא חל על כולם?

יעקב אסנין: זה הדבר שבסופו של דבר אנחנו מגיעים לכל דבר – אתה יודע כמה בספר החוקים יש חוקים שאין עליהם אכיפה?

יעקב אסנין: לא שאני תומך בזה, חלילה.

יעקב אסנין: אחת הבעיות של המדינה הזאת היא שהאכיפה לא קיימת.

יעקב אסנין: החוקים שכן נחקקו.

יעקב אסנין: זאת אחת הבעיות העיקריות של המדינה, כרגע.

מיכאל שטיין: אני סבור שחלק מהדלק מובא לתחנות הפיראטיות – מכל מיני ידיעות שיש לי – מהשטחים.

מיכאל שטיין: הסיבוב שעושים הדלקים: הולכים לשטחים, חוזרים חזרה ארצה, הבלו מוחזר בשטחים.

עמרם אזולאי: זו בעיה מיסית, לא בעיה של איכות דלק.

אופיר אקוניס: כלומר?

עמרם אזולאי: זו בעיה של מס, ולא בעיה של איכות הדלק.

מיכאל שטיין: אבל הם מוכרים יותר בזול.

מיכאל שטיין: התחנות הפיראטיות מוכרות יותר בזול.

מיכאל שטיין: כי הבלו מוחזר לשטחים, הם עושים עסקים עם כל מיני – לא יכול להגיד שמות, כי – אבל עם כל מיני בעלי עסקים, ידועים, מחזירים את זה ארצה, בארץ מוכרים את הסולר, למשל, במחיר הרבה יותר זול מאשר מחיר בתחנות מתחרים, גם תחרות לא הוגנת.

מיכאל שטיין: יש כאן בעיה של תחרות.

מיכאל שטיין: אפשר לאכוף את זה, פשוט אנשי המכס לא אוכפים את זה.

עמרם אזולאי: רשות המיסים מודעת לזה.

אופיר אקוניס: כן, עורך דין פרידגוט.

אופיר אקוניס: בבקשה.

יעקב פרידגוט: בהמשך לדיון הקודם ובקשר לנושא הזה, כחלק מהמגמה של המלחמה בנגע התחנות הפיראטיות, הייתי מציע שבהצעת הסיכום שהיושב ראש הקריא לדיון הקודם, יוסף מה שביקשתי, קריאה לשר שמתקין את התקנות, שיתייחס גם לנושא הזה של תחנות פיראטיות באופן, שיהיה אסור באיסור מוחלט, עם סנקציות, לספק התקנים של דלקנים אוניברסליים לתחנות פיראטיות.

יעקב פרידגוט: זה חשוב מאד.

יעקב פרידגוט: כי אחרת, רק יעודדו אותם.

אופיר אקוניס: טוב.

אופיר אקוניס: אתה קישרת – עשית קישור מבריק לנושא הקודם.

אופיר אקוניס: כן, בבקשה.

נסים אזולאי: אני מטעם חברת גולד-פאר דלקים.

נסים אזולאי: יש איזשהו נוהל שהיה קיים בעבר לגבי נטילת הדגימות של הדלק, שהנוהל קבע שדגימה אחת נלקחת למעבדה, ודגימה נוספת, שהיא בעצם עותק של אותה דגימה, נותר בידי בעל התחנה, על מנת שתהיה איזושהי אפשרות לביקורת, במידה שתמצא חריגה בבדיקה המנהלית לכאורה, שנלקחה על ידי המדינה.

נסים אזולאי: על ידי משרד התשתיות.

נסים אזולאי: היה איזשהו מקרה שעליו אנחנו מסתמכים ובגינו גם הגענו, שנמצאה איזושהי חריגה בבדיקה שערכה המדינה, ועותק הבדיקה שנלקח על ידי תחנת הדלק לבדיקה לשם השוואה, מצאה חריגות גדולות.

נסים אזולאי: במצב כזה, מה שנאמר על ידי משרד התשתיות זה שאין כל כך משמעות לאותה בדיקה שנותרה בידי התחנה.

נסים אזולאי: השאלה היא: אם אין משמעות, למה היא נותרת בידי הטחנה, והשאלה הנוספת היא: איך יכול להיות שאותה דגימה, בעצם – יש את הדגימה המקורית ועותק ממנה – נותנת תוצאות כל כך שונות ובפערים כל כך גדולים אם אנחנו מדברים על איזשהו מכון די אמין, ומי בכלל מפקח על אותו מכון שלכאורה אמור להציג את אותן בדיקות בצורה אמינה.

נסים אזולאי: ושאלה מקדמית בעצם, ש- המצגת הופיעה כאן, יש איזשהו עניין שמתכוונים להחיל את אותו חוק גם על מסופי דלק ובתי זיקוק.

נסים אזולאי: משמע, שהיום, ברגע שבעל התחנה מקבל אותה אספקה של דלקים, אין לו עם מה להשוות בעצם איך יצא הדלק, באיזה ערכים הוא יצא מבתי הזיקוק, לבין אותם ערכים שנמצאו בבדיקה.

נסים אזולאי: זה מה שבעצם זה אומר?

נסים אזולאי: איפה אותם נהלים, בעצם?

אופיר אקוניס: את מינהל הדלק נשאל בעניין, עכשיו.

חן בר-יוסף: על איזו בדיקה כפולה אתה אומר?

חן בר-יוסף: לא מקבלים בקבוק נוסף בפלומבה.

נסים אזולאי: מקבלים.

חן בר-יוסף: לא בבדיקות האחרונות, אם אני לא טועה.

נסים אזולאי: אנחנו, בהסכם שעשינו עם המעבדה - - -

אופיר אקוניס: יש להם הסכם כזה.

חן בר-יוסף: הבנתי.

נסים אזולאי: היה לך - - - שבית המשפט גם עמד עליו, ואמר שזה סביר והגיוני שאם בגין בדיקה כזו אמורים להיפתח באיזשהו שלב הליכים פליליים, צריך שבידי בעל התחנה, שאמור להיות באיזשהו שלב נאשם, תהיה איזושהי אינדיקציה לזה אם יש חריגה או אין חריגה.

נסים אזולאי: כי בהסתמך על אותה בדיקה שמבוצעת במבדקה הכימית או במכון הנפט, נמצאו כבר חריגות.

נסים אזולאי: השאלה היא איך יכול אדם להתגונן בפני הליכים פליליים, כל עוד אין בידו שום דבר שהוא יכול להתגונן בו, למעט אותה תוצאה.

נסים אזולאי: מי ערב לכך שהתוצאה הזאת באמת משקפת נאמנה את אותם ערכים שמצויים בדלק, ומי בעצם ערב לכך, שברגע שיצא הדלק מבתי הזיקוק או מאותו מסוף, שכפי שאמר האדון, עוד אין שם החלה של החוק, מי אמר שהדלק הזה יצא תקין?

עמרם אזולאי: אני ממינהל הדלק.

עמרם אזולאי: נשאלו פה קרוב לעשר שאלות, לא שאלה אחת.

אופיר אקוניס: בסדר.

אופיר אקוניס: אתה יכול להשיב.

עמרם אזולאי: אני יזמתי את הנוהל, בשנת 1995, לקחת שתי דגימות, והנוהל הזה היה קיים בדיוק שלושה חודשים, ביטלנו אותו, ויצא מכתב שקובע את זאת בצורה מפורשת בשנת 2001, שמה שנעשה בשנת 1995 היה ניסיון בלבד, ולא יותר, וחזרנו למסלול של לקיחת דגימה אחת בלבד.

עמרם אזולאי: יחד עם זאת, לאור הערות שהיו בבתי משפט, בעיקר בבתי משפט שלום – כי בית המשפט המחוזי הכריע הפוך ממה שנמסר פה, והוא קבע קביעה חד משמעית: די בלקיחת דגימה אחת, ובתנאי שהדגימה הזאת נשארת ומתנהל רישום מסודר במעבדה, ויש שרשרת של שמירת הראיה, ומביאים אותה למעבדה, ובודקים אותה, ושארית נשמרת ועומדת לרשות הנטען או הנאשם או החשוד, לבדוק אותה.

עמרם אזולאי: הוא יכול לבדוק אותה.

עמרם אזולאי: כולל במקרה האחרון שעליו יש אזכור.

עמרם אזולאי: שארית הדגימה נשארה, היא שמורה במעבדה ועומדת לרשות בעל התחנה, לבוא ולבדוק אותה.

קריאה: אבל היא כבר נלקחה, זה כבר לא נותן כלום.

עמרם אזולאי: לא, לא.

עמרם אזולאי: הדגימה הזאת עוד לא נלקחה, נלקחה דגימה אחרת.

נסים אזולאי: לא תסתור את עצמך, הרי.

נסים אזולאי: אתה לא יכול לסתור את עצמך.

עמרם אזולאי: סליחה, אני לא יכול לסתור את עצמי בשום דבר.

עמרם אזולאי: היו שתי דגימות.

עמרם אזולאי: אחת, נלקחה על ידי דוגם המבדקה הכימית - -

אלכס הירש: שתיים שנלקחו.

עמרם אזולאי: סליחה, אדוני.

אלכס הירש: אחת שנשארה חתומה בפלומבה שלו, ואחת שהוא לקח.

עמרם אזולאי: אבל לא הפרעתי לך.

אלכס הירש: אני לא מפריע לך, אני מתקן את השטויות שאתה אומר.

אופיר אקוניס: לא, לא, לא.

אופיר אקוניס: סליחה.

אופיר אקוניס: לא, לא.

עמרם אזולאי: אדוני, עד פה.

עמרם אזולאי: ממש עד פה.

אופיר אקוניס: בלי המילה שטויות ובלי – אתה מתקן את הדברים שהוא אומר.

עמרם אזולאי: נלקחה דגימה, נבדקה, וכנראה שהתחנה הטילה איזה חשד בתוצאה של הבדיקה הזאת.

עמרם אזולאי: זו מעבדה מוסמכת.

עמרם אזולאי: אם יש לה טענה שהמעבדה טובה או לא טובה, ודאי לא כאן הדיון.

עמרם אזולאי: ישנה הרשות להסמכת מעבדות, שהיא קובעת תשובות קשות מאד עד שהיא מאשרת מעבדה, כולל המעבדה החדשה שדיברנו עליה לפני כחצי שעה, שאמורה להיכנס בעוד כחצי שנה, לעשות בדיקות בנזין.

עמרם אזולאי: היא מפקחת והיא מסדירה את אופן הבדיקות, הרישום, הניהול והתוצאות, והשוואה עם מעבדות בין לאומיות, אז אם יש טענה לגבי המעבדות – יש לפנות לרשות להסמכת מעבדות, אם הן בסדר או לא בסדר.

עמרם אזולאי: לעניין זה, נלקחה דגימה אחת, על ידי דוגם שמה, במעבדה בבית העמק, נבדקה, נמצאה תוצאה לא ראויה.

עמרם אזולאי: בעל התחנה, בהסכם פרטי שיש לו עם המבדקה הכימית, לקח לעצמו את הדגימה השנייה שנשארה בתחנה, העביר אותה לבדיקה במכון הנפט, נבדקה, נמצאה אף היא פסולה – תוצאה אחרת, אמנם, תוצאה אחרת, אבל היא פסולה, ורצה לעמת אותה, והעביר גם את השארית שלה למעבדה בבית העמק, וגם בדיקה חוזרת הוכיחה ששתי המעבדות, על אותה דגימה – שוב אני חוזר: על אותה דגימה – נתנו אותן תוצאות, בהפרש המותר על פי התקנים.

עמרם אזולאי: אחת נתנה – לא רוצה להגיד פה, לא רוצה לחשוף אחרים, אבל 15 חלקים בגופרית לעומת המקסימום שנדרש בחוק, עשרה.

עמרם אזולאי: אבל אותה דגימה שנבדקה על ידי שתי המעבדות, נתנה תוצאה זהה.

עמרם אזולאי: שתי דגימות שונות – תתקבלנה שתי תוצאות שונות.

עמרם אזולאי: מה שמעניין ומה שמפריע לנו, זה שנציג, או בא כוח המעבדה, הודענו לו ששארית הדגימה הראשונה, שנמצאה פסולה, עומדת לרשותו, יתכבד וייקח אותה לבדיקה איפה שהוא חושב לנכון לבדוק אותה.

עמרם אזולאי: נכון לעד לפני יומיים, הדגימה הזאת לא נלקחה לבדיקה.

עמרם אזולאי: נקודה.

אופיר אקוניס: מי קובע את המחירים של הבדיקות?

אופיר אקוניס: אתם?

עמרם אזולאי: ועדת מחירים משותפת עם האוצר.

חן בר יוסף: בואו נחלק את זה.

חן בר יוסף: איפה שיש רק תחנה אחת, רק מעבדה אחת, זה נקבע על פי חוק הפיקוח, כיוון שנמצא שבמוצר הזה, בשירות הזה, אין תחרות, וקבענו מחיר מפוקח.

חן בר יוסף: בדגימות הסולר יש לנו שתי מעבדות, חברות הדלק ניהלו כל אחת משא ומתן מול כל אחת מהמעבדות, לפי כמות, שוב – יתרונות הגודל, כמויות הבדיקות, שיטת הפריסה שלהן – כל אחת קיבלה את הצעת המחיר שלה וחתמה על הסכם.

יוגב רגב: חן, שאלה: כמה פקחים כאלה מסתובבים, להערכתך?

יוגב רגב: כי אני יודע - - -

חן בר-יוסף: של המעבדות?

יוגב רגב: כן.

עמרם אזולאי: הנה, יש פה נציגת המעבדות, שתשיב.

יוגב רגב: אני אגיד לך למה אני שואל.

יוגב רגב: כי יש פה איזשהו מצב – אני נתקלתי באחד, מטעם מבדקה אחת.

יוגב רגב: ויש פה איזה מצב, שאני קצת קורא לו: מסוכן והזוי.

יוגב רגב: לאורך זמן, אם אחד כזה מבצע את הבדיקות, במיוחד בתחום הזה, בשוק הזה – זה בעייתי.

יוגב רגב: צריך לחשוב על זה גם כן.

אופיר אקוניס: הצעה?

יוגב רגב: הצעה – לחלק אזורים, להחליף ביניהם.

יוגב רגב: אבל לא לאורך זמן שאותו בן אדם יגיע לאותן תחנות.

אריאלה כפיר: אצלנו יש שלושה אנשים שמסתובבים.

אריאלה כפיר: אני מהמבדקה הכימית.

אריאלה כפיר: יש שלושה דוגמים שמסתובבים, לא בן אדם אחד.

מיכאל שטיין: סליחה, הייתי רוצה לשאול שאלה את הנציג פה.

מיכאל שטיין: מה קורה – חברות דלק, חוץ מבז"ן, מביאות גם הרבה דלק גם מחוץ לארץ.

מיכאל שטיין: תזקיקים.

מיכאל שטיין: מי בודק את התקינות של התזקיקים שמגיעים ארצה בנמל.

מיכאל שטיין: מכון התקנים?

אופיר אקוניס: שאלה טובה.

עמרם אזולאי: שאלה מצוינת.

עמרם אזולאי: וגם לא השבתי לשאלה של קודמו, אם עכשיו רוצים להחיל את החוק גם על בתי זיקוק ועל מסופי ניפוק, משמע שאולי משהו שם לא בסדר.

עמרם אזולאי: המתקנים האלה מפוקחים על ידינו, על ידי מינהל הדלק.

אופיר אקוניס: לפי סעיף 14.

עמרם אזולאי: לפי סעיף 14.

עמרם אזולאי: ויש נוהל שירות במשק הדלק - - - שמחייב: לא ייבא, לא ייצר ולא ימכור – ואנחנו בודקים את זה מטעמנו, מטעם מינהל הדלק.

עמרם אזולאי: וחוץ מזה, יש תקני שירות לכל משק הדלק, בעיקר למסופים, לבתי זיקוק, שאין לנפק דלק למיכלית שמוציאה את הדלק החוצה, אלא אם נעשתה בדיקה במעבדה מוסמכת והיא הודיעה בתעודה שהדלק הזה כשיר, עומד בדרישות התקן, ומותר לנפק אותו.

עמרם אזולאי: לכן, מי שיש לו ספיקות, יכול לדרוש מהמתקן המנפק כשירות של הדלק.

יוגב רגב: עמרם, אבל כיוון שהחברה שלי, למשל, עשתה את זה במשך שנתיים – בדיקות יזומות – לפני החוק הזה, אחת לחודש, אני אומר לך שיש פערים בין מתקני הניפוק.

יוגב רגב: בוודאות.

יוגב רגב: אני לא יודע כל כמה זמן אתם בודקים אותם - - -

עמרם אזולאי: חבל שלא הבאת את זה לידיעתי.

יוגב רגב: בסדר.

יוגב רגב: אני בחלק מהדברים – אני אעביר לך גם את המקרים – בחלק מהמקרים היו – אני סתם לוקח דוגמה ממוצר שאיננו עכשיו – בנזין 96, היה באיכויות שהן לא מתאימות לבנזין 96, לדוגמה.

יוגב רגב: גם כמות הדגימות שהם עושים פחותה מאשר אנחנו יודעים עליה.

עמרם אזולאי: לא ידענו, וחבל.

עמרם אזולאי: אבל במקרה של חברה אחרת אנחנו כן בודקים במסוף ניפוק ויכול להיות שזה יהיה המקרה הראשון שנגיש תביעה נגד מסופים.

מיכאל שטיין: לא ענית לי תשובה לגבי ייבוא.

עמרם אזולאי: אנחנו בודקים את זה.

מיכאל שטיין: את הייבוא, בודקים?

קריאות: כן.

עמרם אזולאי: כן.

אופיר אקוניס: כן, הוא אמר.

אופיר אקוניס: הוא אמר.

אופיר אקוניס: זה נרשם בפרוטוקול ואנחנו ברכנו אותו על הבדיקה הזאת.

אופיר אקוניס: בואו ניקח שאלה אחרונה, עורך דין אזולאי, ונעבור להודעת סיכום קצרה, ונסיים.

נסים אזולאי: אפשר לדעת – רק מאחר שאין איזשהו נוהל כתוב, שהוא בעצם הבסיס לכל הסאגה הזאת של איך יוצא, מתי בודקים ואיך בודקים, אולי ראוי שכן יהיה נוהל, שגוף ציבורי יעבוד לפי קריטריונים מאד ברורים, שלפחות בעלי התחנות יוכלו להתחקות אחריהם.

נסים אזולאי: השאלה שמשלימה את השאלה הקודמת שלי: האם ידוע למר אזולאי שבשנה שעברה נערכה איזושהי בדיקה בתחנה – במיכליות - - -

עמרם אזולאי: לא.

עמרם אזולאי: במיכליות, לא בתחנה.

נסים אזולאי: במיכליות.

נסים אזולאי: ונלקחה דגימה שבטעות המכון בדק אותה כבדיקת סולר, בעוד היא היתה בדיקת נפט.

נסים אזולאי: משמע, שיכולות להיות טעויות אנוש.

נסים אזולאי: האם זה שהבדיקה נלקחה ומישהו סיווג אותה כסולר או כנפט ונמצאו תוצאות לקויות, זה אומר שזה סוף דבר מבחינת בעל התחנה?

נסים אזולאי: הרי המקרה הזה ידוע לך והיתה חקירה, והמקרה הזה ידוע וברור, שדגימה מסוג מסוים נבדקה כחומר אחר.

נסים אזולאי: ולאחר מכן היתה מן הודאה וחזרה בטעות.

אתי בנדלר: הוגש כתב אישום, או מה היה?

נסים אזולאי: לא הוגש כתב אישום, הוא לא היה עולה על זה – אלה היו פרמטרים די דומים, ועדיין היה את המרווח הזה שגורם להגשת כתב אישום, איך הוא היה יכול להתגונן?

נסים אזולאי: במקרה הזה, נפט וסולר – יש הבדל.

נסים אזולאי: נניח שזה היה מסווג כדלקים בקרבה יותר גדולה, ולא היתה לו כל אפשרות להתגונן לפי השיטה שלכם, שהדגימה שנותרת אצלכם ובעצם נבדקת, היא הדגימה האחת והיחידה.

אופיר אקוניס: טוב, יש חילוקי דעות במשפחת אזולאי, אנחנו רואים.

עמרם אזולאי: אני רוצה להשיב.

אופיר אקוניס: אז עמרם אזולאי עכשיו יענה לנסים אזולאי.

אופיר אקוניס: אין לכם קשר, אני מבין.

עמרם אזולאי: מינהל הדלק לא פועל - - -

רועי גולדשטיין: נראה לי שהמקום לנהל את הדיון הזה הוא בבית המשפט.

אופיר אקוניס: נכון.

עמרם אזולאי: בדיוק.

עמרם אזולאי: בדיוק.

עמרם אזולאי: אני לא רוצה להתייחס להערה.

עמרם אזולאי: זה נושא – החקירה עוד לא הסתיימה, אפילו.

אופיר אקוניס: נכון מאד.

עמרם אזולאי: מינהל הדלק פועל על פי נוהל כתוב משנת 1961 – דפיו עדיין צהובים – והוא חודש ב-2004, נוהל מפורט - - -

אופיר אקוניס: ודפיו עדיין לבנים.

עמרם אזולאי: לבנים.

עמרם אזולאי: ממש מה עושה כל – הוא ישנו, מפורסם באתר משרד התשתיות, אפשר להוריד אותו, אפשר להשתמש בו, אפשר לראות אותו.

עמרם אזולאי: אז בבקשה.

עמרם אזולאי: והמקרה הספציפי שאליו התייחס עורך דין אזולאי - - -

נסים אזולאי: אתה יכול להעביר לנו העתק של זה?

חן בר יוסף: יש לך אתר.

עמרם אזולאי: פנית – תקבל תשובה.

אופיר אקוניס: לא נקיים את הדיון פה.

עמרם אזולאי: למקרה הספציפי של סוגי הדלק, זה נמצא בחקירה, עדיין לא הסתיים, תוגשנה מסקנות סופיות.

אופיר אקוניס: טוב.

אופיר אקוניס: לפני שאנחנו מסכמים, עוד מישהו פה מבקש הערה, בעי"ן?

אופיר אקוניס: באל"ף?

אופיר אקוניס: טוב.

אופיר אקוניס: אנחנו מודים למנהל מינהל הדלק ולאנשיו על הדיווח ושמחים לציין שהחוק שהתקבל בכנסת כתוצאה מקידום הצעת החוק הפרטית תרם משמעותית למאבק בתופעת הדלק הלא תקין.

אופיר אקוניס: אנחנו מחזקים את ידי המשרד וקוראים לו להמשיך בקיום בדיקות דלק בתחנות התדלוק באופן נמרץ.

אופיר אקוניס: המשרד מתבקש לבדוק את הצורך לבצע בדיקות נוספות במתקני הניפוק, בהתחשב בטענות שהועלו בישיבת הוועדה.

אופיר אקוניס: הוועדה קוראת למשרד התשתיות ולדוברות המשרד למצוא דרכים להגביר את הפרסום והיידוע של הציבור בדבר רשימות תחנות הדלק בהן נמצא דלק שאינו עומד בדרישות התקן.

אופיר אקוניס: תודה רבה.