ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 19, 2009-04-06 15:40

זאב אלקין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

זאב אלקין: על סדר היום שלנו יש שני נושאים.

זאב אלקין: הסעיף הראשון הוא הנושא שהכנסת דנה בו מאז שעות הבוקר, דיון בחוק-יסוד: הכנסת ומשק המדינה (אישור התקציב לשנים 2009 ו-2010) (הוראת שעה), התשס"ט-2009, שאושר בקריאה הראשונה במליאת הכנסת והועבר לצורך הכנה לקריאה שנייה ושלישית לוועדת הכספים.

זאב אלקין: הסעיף השני הוא בחירת יושב-ראש לוועדת הכספים הזמנית, שנגיע אליו בתום הדיון בסעיף הראשון.

שי חרמש: תלוי איך הוא יתנהג.

זאב אלקין: חבר הכנסת גפני הוא בין מצטייני הקואליציה, לכן בכלל אין שאלה איך הוא יתנהג.

זאב אלקין: הוא יתרום תרומה חשובה מאוד לעבודת ועדת הכספים, גם בדיון הזה וגם בדיונים הבאים.

זאב אלקין: לאף אחד אין ספק בכך.

ג'מאל זחאלקה: מתאים לו יותר אופוזיציה.

ג'מאל זחאלקה: הוא יתענה בקואליציה.

שי חרמש: נגייר אותו לשם.

שי חרמש: אל תדאג ...

זאב אלקין: מונח בפניכם נוסח של הצעת החוק כפי שהוגש על-ידי הממשלה.

זאב אלקין: אני רואה שחברי כנסת רבים, לפחות מן האופוזיציה, למדו אותו לעומק כי קיבלתי רשימה ארוכה של הסתייגויות לנוסח הצעת החוק שחתומים עליה, פחות או יותר, כמעט כל חברי הכנסת מן האופוזיציה, על כל אחד מן הסעיפים.

זאב אלקין: אני מניח שמי שמרכז את ההסתייגויות הוא חבר הכנסת אורון.

חיים אורון: אני כתבתי אותן.

זאב אלקין: אני מודיע רק שבכוונתי לגבי ההסתייגויות להסתמך על סעיף 104(ד)(1) בתקנון הכנסת, שאני מניח שחבר הכנסת אורון מכיר היטב, שקובע כי הזכות להסתייג של חברי כנסת שהם חברים בסיעות שמיוצגות בוועדה נתונה לסמכותו של יושב-ראש הוועדה, זה לא בא אוטומטית.

שי חרמש: תנהג מנהג בית הלל או בית שמאי?

זאב אלקין: חבר כנסת מסיעות שלא מיוצגות בוועדה, שהגיע לוועדה או הגיש הסתייגות בכתב וביקש לדון בה, אנחנו נדון בה, וכמובן אם לא תתקבל תועבר למליאה.

זאב אלקין: חבר כנסת שהוא חבר בוועדה רשאי כמובן להסתייג, ואם ההסתייגות שלו לא מתקבלת אוטומטית היא עולה למליאה.

זאב אלקין: חברי כנסת שיש להם נציגים בוועדה שיכולים להסתייג ועדיין רוצים להסתייג בעצמם, ההסתייגות והדיון בהעברתה למליאה תלויים בהחלטה של יושב-ראש הוועדה.

זאב אלקין: עדיין לא אמרתי איך אחליט.

חיים אורון: זה קצת מיותר.

חיים אורון: היות וכולם חתמו על ההצעה הזאת ולכולם יש נציגים כאן בוועדה, יושב-ראש הכנסת הודיע במליאה שגם למי שאין נציג בוועדה, לנושא ההסתייגויות יראו אותו כאילו יש לו נציג בוועדה.

זאב אלקין: כך אמרתי.

חיים אורון: לכן כל הפלפול הזה מיותר.

זאב אלקין: אסביר את ההבדל.

זאב אלקין: בדיוק כפי שאמרתי, סיעה שלא מיוצגת בוועדת הכספים, גם על-פי התקנון עוד לפני שיושב-ראש הכנסת הודיע, רשאית להסתייג והמליאה חייבת לדון בהסתייגויות שלה.

זאב אלקין: לעומת זה, אם יש סיעה של 28 חברי כנסת, לדוגמא, או של 4 חברי כנסת, והיא מיוצגת בוועדה על-ידי 4 חברי כנסת או על-ידי חבר כנסת אחד, בסמכותי להחליט האם רק הארבעה האלה מסתייגים או כל 28 חברי הכנסת.

זאב אלקין: ההשלכות ברורות מאוד לגבי הצגת ההסתייגות במליאת הכנסת.

חיים אורון: אני מציע לך לפעול בזהירות רבה מאוד.

חיים אורון: אל תשברו ביום אחד את כל הכללים בכנסת.

שלי יחימוביץ': יכולתם גם להחליף את נציג העבודה בחבר הכנסת אורלב.

שלי יחימוביץ': זה לא תקין ולא הגון ולא ראוי.

שלי יחימוביץ': אל תגדישו את הסאה.

מוחמד ברכה: לא להיות בוועדה הופך ליתרון כאן.

זאב אלקין: המשמעות של הסעיף, שסיעה שמיוצגת בוועדה סומכת על נציגיה שיסתייגו.

שלי יחימוביץ': זה לא מתאים לכאן.

שלי יחימוביץ': מיותר.

חיים אורון: חבר הכנסת אלקין, אני מציע לך לפעול לפי סעיף 133, סעיף שמאפשר לרוב לבטל את כל התקנון.

חיים אורון: הסעיף הזה מופיע בתקנון.

חיים אורון: תפעיל אותו כבר עכשיו ותגמור את העניין.

זאב אלקין: לא רוצה.

זאב אלקין: אני רוצה שנקיים כאן דיון רציני.

אלי אפללו: איזה דיון רציני?

זאב אלקין: כך נעשה.

זאב אלקין: אם לא תפריעו נצליח להתחיל בדיון.

זאב אלקין: ניתן לממשלה להציג את הצעת החוק, נשמע עמדות של המומחים, נשמע עמדות של חברי הכנסת ונקיים דיון גם על הנוסח.

שלי יחימוביץ': מי הזמין את המומחים?

זאב אלקין: היושב-ראש.

זאב אלקין: בסמכותו של יושב-ראש כל ועדה להזמין את מי שירצה לדיון.

שלי יחימוביץ': היה ראוי ונכון להביא מומחים מכל קצוות קשת הדעות, שכאן היא רחבה מאוד כידוע לנו.

שי חרמש: את חוששת שמר ברודט ישנה חלילה את דעתך?

זאב אלקין: מונח בפניכם מסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, ואני מבין שחבר הכנסת טיבי הזמין אותו, שמסכם בקצרה את הדעות – הן הרי לא חדשות – בעד ונגד תקציב רב-שנתי.

זאב אלקין: הנושא נדון כאן כבר.

זאב אלקין: מי שהיה בכנסת הקודמת מוזמן לעיין בפרוטוקולים של ועדת החוקה, חוק ומשפט, הנושא נדון שם בהרחבה בדיונים על שינוי שיטת הממשל.

זאב אלקין: גם שם הוצגו עמדות בעד ונגד.

זאב אלקין: לכן הנושא באופן כללי אינו חדש לכנסת.

זאב אלקין: אנחנו פותחים בדיון עצמו.

זאב אלקין: כפי שאמרתי, נשמע ראשונים את נציגי הממשלה.

זאב אלקין: את הדיון יפתח סגן שר האוצר שמכבד אותנו בנוכחותו בדיון הזה.

אלי אפללו: סגן של האוצר?

אלי אפללו: סגן של הסגן של האוצר?

אלי אפללו: לא הבנתי.

זאב אלקין: אני מכיר את שר האוצר ומכיר את סגן שר האוצר.

זאב אלקין: חבר הכנסת אפללו זוכר כנראה עדיין את הממשלה הקודמת, ששם היה שר האוצר ולצידו שר במשרד האוצר.

אלי אפללו: כאן יש שר-על.

אלי אפללו: שכחת שהיית בממשלה הזאת.

זאב אלקין: לא הייתי בממשלה.

זאב אלקין: הייתי בקואליציה.

זאב אלקין: חבר הכנסת אפללו, אני מניח שאתה, כמוני, משתוקק לשמוע את סגן השר כהן מנמק בשם הממשלה את הצעת החוק.

זאב אלקין: בבקשה, סגן השר כהן.

יצחק כהן: שלום לכולם.

יצחק כהן: אני מניח שכולכם השתתפתם במליאת הכנסת כאשר הצעת החוק הונחה ונומקה על ידי שר האוצר, ואני גם סיכמתי את הדיון.

יצחק כהן: מונחת בפנינו כעת הצעת חוק שהיא הוראת שעה, לגבי תקציב דו-שנתי, 2009-2010, וכמו כן לאפשר את ההכנה בתקופה של 107 ימים בכדי לאפשר גם לכנסת ולוועדותיה לדון כפי שהיא רגילה לדון בפרטי התקציב ולאשר אותו.

יצחק כהן: אני סבור שגודל השעה מחייב.

יצחק כהן: המציאות הכלכלית, גם בארץ וגם בעולם, ידועה לכולכם.

יצחק כהן: אין כאן שום חידוש.

יצחק כהן: כולם צריכים לשלב כאן ידיים ולהניע את התהליך הזה מהר ככל האפשר.

יצחק כהן: אני מקווה מאוד שתסיימו את הדיון.

יצחק כהן: נעלה את הצעת החוק להצבעה לקריאה שנייה ושלישית עוד היום.

יצחק כהן: על כך אני מודה לכם.

יצחק כהן: תודה רבה.

מוחמד ברכה: אפשר להפנות שאלות לסגן השר?

זאב אלקין: שאלה או אמירה?

מוחמד ברכה: שאלה.

מוחמד ברכה: האם שֶרֶץ שמחליפים את שמו יכול להיהפך לכשר?

יצחק כהן: אם כבר, תשתמש בשפה התלמודית.

יצחק כהן: לרבי מאיר בעל הנס היו תלמידים שיכלו לטהר את השרץ ב-ק"ן טעמים, מאה-חמישים טעמים.

יצחק כהן: אבל אם זאת השאלה שלך, אני לא רוצה להגיע לשרצים.

מוחמד ברכה: אם אתה קורא לזה "הוראת שעה" זה הופך להיות כשר?

יצחק כהן: זה הוראת שעה.

אלי אפללו: כשר לפסח, כשר למהדרין.

יצחק כהן: זאת לא הפעם הראשונה שהבית הזה מחוקק הוראות שעה, וכנראה גם לא הפעם האחרונה.

ג'מאל זחאלקה: בחוק-יסוד?

יצחק כהן: גם בחוק-יסוד.

יצחק כהן: על כל פנים, רבותי, זאת הצעת החוק ואני מבקש שתאשרו אותה.

ג'מאל זחאלקה: בתוך 6 שעות?

יצחק כהן: היו דברי חקיקה שעברו גם בתוך פחות מ-6 שעות.

מוחמד ברכה: למיטב ידיעתי אתם גם נגד חוקי-יסוד.

מוחמד ברכה: מה פתאום אתם מתעסקים בדברים כאלה, אתה וחבר הכנסת גפני?

יצחק כהן: משנים את חוק-היסוד.

מוחמד ברכה: אבל משנים אותו בחוק-יסוד.

זאב אלקין: חבר הכנסת ברכה, תהיה לך זכות לדבר.

זאב אלקין: אתה אורח רצוי וחשוב בוועדה הזאת.

מוחמד ברכה: אני לא אורח.

מוחמד ברכה: אני משתתף בוועדה.

חיים כץ: יש לנו סבלנות גם עד 2 בלילה.

שי חרמש: חבר הכנסת כץ, אתה האחרון שיש לו סבלנות.

זאב אלקין: אני מקווה שתהיה כאן חבר קבוע.

יצחק כהן: חבר הכנסת ברכה, אתה מכבד את הדת היהודית ואנחנו נמצאים ערב פסח ואנחנו נדרשים לביעור חמץ.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אלקין, אני מבקש למחוק את המילה "אורח".

מוחמד ברכה: אני משתתף כאן בישיבות הוועדה על פי הודעתו של יושב-ראש הכנסת.

זאב אלקין: בוודאי.

זאב אלקין: כך אמרתי.

זאב אלקין: השתמשתי במונח "אורח" במשמעות חיובית בלבד.

שלי יחימוביץ': מה אתי, אני אורחת?

זאב אלקין: לא.

זאב אלקין: את חברה קבועה בוועדה הזמנית.

מוחמד ברכה: עד שחבר הכנסת אורלב יבוא.

זאב אלקין: סגן השר כהן, סיימת את דבריך?

יצחק כהן: סיימתי את דבריי.

זאב אלקין: אני מציע שהיועץ המשפטי של משרד האוצר ישלים את הדברים ויתייחס להיבטים המשפטיים, ואולי נשמע את נציגי משרד המשפטים ואחר-כך את הייעוץ המשפטי של הוועדה, ואז נפתח את הדיון.

זאב אלקין: בבקשה.

יואל בריס: סעיפי החוק ששולטים על המצב שבו אנו נמצאים הם שניים: סעיף 36א רבא לחוק-יסוד: הכנסת קובע – ולצורך העניין אני מקצר ומגיע ישר למצב שבו אנו נמצאים – שכאשר נערכו בחירות בין המועד הקבוע להגשת התקציב לכנסת ולפני אישור התקציב, התקציב יאושר 45 ימים מיום כינונה של הממשלה.

קריאה: מה רע בזה?

קריאה: זה טוב.

יואל בריס: מכיוון שהממשלה כוננה ב-31 במרס, מדובר על 45 ימים שנספרים החל מ-1 באפריל.

יואל בריס: המצב שבו אנו נמצאים הוא מצב ייחודי.

יואל בריס: דיבר על זה סגן השר כהן ואין צורך לחזור על הדברים.

יואל בריס: לכן כדי להתמודד עם הדבר הזה נדרשת פעולה משולבת.

יואל בריס: דבר ראשון, להגיש תוכנית כלכלית מקיפה-יסודית להתמודדות עם ההשפעות על המשק הישראלי של המשבר העולמי; הדבר השני שנדרש, מכיוון שאנו מגיעים לטיפול במשבר בשלב מאוחר, גם מבחינת הזמן שעבר מאז המשבר ועד השלב שאנחנו יכולים לחוקק חקיקה משמעותית לטיפול בו, וגם מכיוון שאנו נמצאים עמוק בתוך שנת התקציב, לכן עד שהמשרדים ייערכו לבצע את התוכנית לא ייוותר זמן משמעותי לבצע אותה בתוך שנת התקציב הנוכחית.

יואל בריס: לפיכך יש צורך להגיש תקציב אחד לשנתיים, ליתרת שנת 2009 – זה למעשה מבליע בתוכו גם את מה שבוצע כבר ב-2009 – ולשנת 2010.

יואל בריס: לעניין הזה יש סעיף אחר בחוק-יסוד: משק המדינה, שקובע במילים ברורות: "חוק התקציב יהיה לשנה אחת".

יואל בריס: מכיוון שכך, אנו מציעים לתקן גם את החוק הזה ולהכניס בו התאמות.

יואל בריס: לאור הערה שהעיר הבוקר היועץ המשפטי של הוועדה, יש עוד מקום אחד שבו נצטרך להכניס תיקון, והגשנו גם נוסח שמוסכם והוכן בתיאום עם משרד המשפטים, עם מחלקת הייעוץ והחקיקה ועם מחלקת ניסוח החוק ונציג אותו בהמשך.

יואל בריס: אשאיר את זה ליועץ המשפטי של הוועדה מכיוון שזאת היתה הערה שלו.

יואל בריס: זאת הבקשה.

יואל בריס: לא מדובר במעבר לתקציב רב-שנתי, אלא בהתמודדות עם מצב נתון ברגע נתון.

יואל בריס: יש צורך נתון להתמודד עם המשבר הכלכלי באמצעות תוכנית כלכלית, באמצעות תוכנית רב-שנתית.

יואל בריס: מכיוון שמדובר בתוכנית רב-שנתית ובתוכנית כלכלית רחבת היקף, זה כמובן לא יכול להיות מוגש בתוך 45 ימים ולכן קבענו את מועד ה-15 ביולי.

יואל בריס: לעניין זה, כאשר נקבע 45 יום לא נקבע מועד שבו התקציב אמור להיות מוגש לכנסת.

יואל בריס: באופן תיאורטי הממשלה יכולה לדון בתקציב במשך 40 ימים ולהותיר לכנסת 5 ימים להתמודד עם התקציב, שאם לא כן הכנסת מתפזרת.

יואל בריס: כאן בוודאי שלא כך יקרה.

יואל בריס: נגיש את התקציב חודש שלם לפני המועד וכך יהיה זמן לממשלה ולכנסת לדון, הן בתוכנית הכלכלית והן בתקציב הדו-שנתי.

זאב אלקין: תודה רבה.

זאב אלקין: לפני שנעבור לשמוע את הייעוץ המשפטי לוועדה ראוי לשמוע את משרד המשפטים.

אורית קורן: אני המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

זאב אלקין: תוכלי אולי להתקרב?

זאב אלקין: יש מספיק מקומות על-יד השולחן.

אופיר פינס-פז: אנחנו רוצים לשמוע אותך ברוב קשב.

זאב אלקין: החברים חשבו שאנחנו קודם בוחרים יושב-ראש חדש אז הם הגיעו בהרכב מלא.

זאב אלקין: לדיון בהצעת החוק נישאר כנראה בהרכב העבודה הרגיל של הוועדה.

זאב אלקין: בבקשה.

אורית קורן: נוכח העמדה של הממשלה, שהמשבר הכלכלי מחייב הכנה של תקציב כבר עכשיו לשנים 2009 ו-2010 במיוחד, והעובדה שבמשך 45 הימים שהיום מאפשר חוק-היסוד כדי לאשר את תקציב 2009 לא יהיה סיפק להשלים את העבודה – לא בממשלה ולא בכנסת – שדרושה כדי באמת להציג תקציב ויש צורך בחשיבה מחדש על המתכונת התקציבית, היא לא בהכרח מה שהיתה כאשר התקציב הוכן בתקופת הממשלה הקודמת, בשל שינוי הנסיבות - - -

שי חרמש: בין 45 ל-106 אין שום מספר נוסף באמצע?

אורית קורן: יש הרבה מספרים באמצע.

אורית קורן: כשעשינו את הערכת המצב ביחד עם משרד האוצר, הגענו למסקנה שגם כדי לאפשר לכנסת לדון בצורה יסודית בתקציב שהוא דו-שנתי - - -

חיים אורון: הדאגה שלכם לכנסת ממש נוגעת ללב.

חיים אורון: אבל בכל זאת משרד המשפטים סבור שזה הליך תקין לשינוי חוק-יסוד?

אורית קורן: בהתחשב בבעיה האמיתית שקיימת כרגע מבחינת כלכלת המדינה, בשילוב עם העובדה שאנו נמצאים במצב דברים שבו מבחינה חוקית צריך בתוך 45 ימים להשלים את מהלך התקציב של 2009, השתכנענו שיש מקום לדחייה על-ידי הוראת שעה, שיהיה הסדר שחל רק לצורך תקציבי 2009 ו-2010.

אורית קורן: זו בוודאי איננה הדרך המיטבית לחוקק חוקי-יסוד, אבל כאשר מדובר על המצב הקשה שבו נמצאת המדינה, לפעמים אין מנוס מהליך חקיקה מזורז.

אורית קורן: זה לא משנה את חוקי-היסוד, אלא רק קובע הוראת שעה.

חיים אורון: כלומר בטעות היה כתוב בחוק-יסוד שיש תקציב לשנה, ועכשיו קובעים תקציב לשנתיים?

חיים אורון: לא במקרה כתוב שם שהתקציב לשנה.

שלי יחימוביץ': לדעתי לוקחים תקציב של שנה ומחלקים אותו לשנתיים.

חיים אורון: הרי אין זה מקרה שבחוק-היסוד לא כתוב שהתקציב ייכתב בניירות כחולים, אבל כתוב שהוא לשנה, כי מישהו חשב שתקציב לשנה הוא המבנה הרצוי.

חיים אורון: הוויכוח הזה מתנהל כבר שנים.

אורית קורן: הממשלה לא שינתה את הנושא הזה.

אורית קורן: היא עדיין סבורה שכך צריך להיות.

חיים כץ: חצי תקציב 2009 כבר איננו, תרצי או לא תרצי.

אורית קורן: אבל בהתחשב במשבר הכלכלי - - -

ג'מאל זחאלקה: לא הבנתי.

ג'מאל זחאלקה: נניח שאין משבר.

ג'מאל זחאלקה: במצב כלכלי רגיל הייתם מסכימים לשינוי?

ג'מאל זחאלקה: הרי נשענים על הטענה ש-45 ימים לא מספיקים, בלי קשר לשאלה אם יש משבר או אין משבר.

אורית קורן: הוא לא מספיק בשביל להכין תקציב שנתי.

ג'מאל זחאלקה: מר בריס אמר שאי אפשר.

יואל בריס: אם לא היה משבר לא היינו מבקשים שינוי.

ג'מאל זחאלקה: אז למה אתה טוען שאי אפשר להכין תקציב ולדון בו ב-45 ימים?

יואל בריס: תקציב דו-שנתי שמשולב בתוכנית כלכלית יסודית ומקיפה אי אפשר להכין ב-45 ימים.

ג'מאל זחאלקה: לא צריך.

ג'מאל זחאלקה: אפשר ב-45 ימים להכין.

ג'מאל זחאלקה: שאלה אחת, האם לצורך הכנת תקציב - - -

זאב אלקין: חבר הכנסת זחאלקה, את מי אתה שואל?

זאב אלקין: נדמה לי שמי שהיתה בזכות דיבור היא הנציגה של משרד המשפטים, אבל אתה נכנסת לדיון ער מאוד מול היועץ המשפטי של משרד האוצר שכבר מזמן סיים את דבריו.

ג'מאל זחאלקה: האם לצורך הכנת תקציב ל-2009, 45 ימים לא מספיקים?

חיים כץ: נותרו עוד 40 ימים.

חיים כץ: 5 ימים עברו כבר.

ג'מאל זחאלקה: חזקה עליהם שהתחילו לעבוד ב-1 באפריל.

ג'מאל זחאלקה: האם לדעתכם היה צריך לשנות?

זאב אלקין: לפני שאתה עונה, אשאל את נציגת משרד המשפטים.

זאב אלקין: את סיימת את דברייך?

אורית קורן: סיימתי את דבריי.

שרון גמבשו: אני סגן הממונה על התקציבים במשרד האוצר.

שרון גמבשו: אני רוצה לענות בפן הכלכלי ולא בפן המשפטי.

שרון גמבשו: באופן עקרוני, בשנה רגילה, אם אין משבר כלכלי ואם אנו לא מצויים בסיטואציה של תקציב המשכי באמצע השנה, אנחנו לא ממליצים ללכת לכיוון של תקציב דו-שנתי.

שרון גמבשו: לכן אנחנו מדברים על הוראת שעה.

שרון גמבשו: 45 ימים במצב עולם רגיל מספיקים כדי לאשר תקציב שהונח על שולחן הכנסת בשנה הקודמת ועבר דיונים מסוימים בתוך הממשלה.

שרון גמבשו: זה המצב.

ג'מאל זחאלקה: גם אם יש פסח באמצע.

חיים כץ: 45 ימים זה מספיק זמן לדעתם, אבל בוועדת הכספים 45 ימים לא מספיקים אם רוצים לדון לגופו של עניין.

ג'מאל זחאלקה: אז לא צריך הוראת שעה אלא צריך לשנות את החוק.

ג'מאל זחאלקה: זה דיון אחר לגמרי.

שרון גמבשו: השילוב שעליו דיברנו של משבר כלכלי בקנה מידה כזה, שאני לא רוצה להשוות אותו למשברים אחרים, אבל גדולים ממני דיברו על משברים שהיו אולי לפני 70-80 שנה – זה מצב עולם שמדינת ישראל כנראה לא נתקלה בו.

שרון גמבשו: לכן גם לא הגענו עם הוראות שעה כאלה בשישים השנים האחרונות.

שרון גמבשו: אנחנו מגיעים לכך בפעם הראשונה כי יש שילוב של מצב כלכלי מאוד-מאוד קשה, שלא היה כדוגמתו, ומצד שני אנחנו באמצע השנה ולכן נותרה לנו בלאו הכי שנה וחצי.

שרון גמבשו: צריך לזכור מה האלטרנטיבה.

שרון גמבשו: האלטרנטיבה היתה לאשר תקציב שאינו רלוונטי ממש, שבנינו אותו באוגוסט בשנה הקודמת.

שרון גמבשו: במהלך החודשים האחרונים אתם יודעים מה קרה.

שרון גמבשו: בספטמבר פרץ המשבר.

שרון גמבשו: היינו צריכים לעדכן את התקציב בתוך 45 ימים, לאחר מכן להגיע עם תוכנית חירום כלכלית דוגמת התוכנית של 2003, ואתם זוכרים את התוכנית של מאי-יוני 2003, וביולי-אוגוסט להגיע לממשלה עם תוכנית כלכלית חדשה ל-2010.

שרון גמבשו: כמה זמן ניהול הממשלה והכנסת היו צריכות להשקיע בעניין הזה.

שרון גמבשו: אינני יודע אם מישהו היה מצליח לנהל 3 תוכניות במקביל, תוכניות איכותיות שנותנות מענה למשבר כלכלי במשק.

שי חרמש: על תוכנית כזאת אתם צריכים לעבוד כבר מדצמבר.

שי חרמש: הרי לא רק הבוקר גילינו שיש משבר.

זאב אלקין: חבר הכנסת חרמש, נדמה לי שנרשמת וביקשת לדבר ובהחלט התכוונתי לתת לך את זכות הדיבור, בין הראשונים.

חיים כץ: הוא רוצה לפצל את הזמן שלו.

חיים כץ: תוריד לו את הזמן של מה שהוא מדבר עכשיו.

שרון גמבשו: אני מזכיר שמאז דצמבר הממשלה קידמה את תוכניות ההאצה, שבאותה עת סברנו שייתנו מענה.

שרון גמבשו: המשבר המשיך להתגלגל ולהעמיק ולכן אנחנו באים עכשיו עם פתרון משמעותי יותר, קרדינלי יותר.

שי חרמש: פתרון שייקח עוד 100 ימים להציג אותו?

שי חרמש: יש לנו זמן?

אופיר פינס-פז: יש לנו עכשיו זמן ל-3 חודשי עבודה?

אופיר פינס-פז: באה ממשלה חדשה שלא יכולה לעשות כלום.

שרון גמבשו: אנחנו לא מאבדים חודשי עבודה.

שרון גמבשו: התקציב הממשלתי ייתן מענה זמני.

אופיר פינס-פז: כך הממשלה לא תוכל לעבוד במשך 100 ימים.

שרון גמבשו: ב-1/12 באופן עקרוני אנחנו נסמכים על תקציב השנה הקודמת, אבל בפרויקטים חיוניים לדעתה של הממשלה אפשר לתת מענה.

שרון גמבשו: לכן תוכנית ההאצה ומרכיבים אחרים שנתקבלו לגביהם החלטות במהלך החודשים האחרונים קיבלו מענה בתוך ה-1/12.

שרון גמבשו: צריך לזכור שאולי צריך לשלם מחיר מסוים של גמישות ניהולית בתוך ה-1/12 למשך עוד חודשיים-שלושה, אבל לפחות לתת מענה ארוך-טווח של יציבות ואופק.

שרון גמבשו: כולנו מבינים שבכלכלה המשמעות שלהם זה תכנון.

שלי יחימוביץ': אתה יכול לתת לנו דוגמה לגמישות שניתנה עד היום מעבר ל-1/12?

שרון גמבשו: למשל מה שכולנו מכירים, קרנות המנוף.

שרון גמבשו: הן קרנות שיצאנו איתן לדרך למרות שבאופן עקרוני לא היו בהצעת התקציב שהונחה על שולחן הכנסת.

שלי יחימוביץ': אבל זה לא תקציב.

שרון גמבשו: קרנות המנוף הן תקציב.

שי חרמש: ערבות זה תקציב.

שי חרמש: גם ה-23 מיליארד שניתנו.

חיים אורון: גם הגדלת תקציב הישיבות זה תקציב.

שרון גמבשו: בקרן הראשונה העמדנו 500 מיליון שקלים.

שרון גמבשו: הקרנות רק הוקמו, אבל זה יבוצע במהלך שנת 2009.

שלי יחימוביץ': אז הדוגמה הזאת לא רלוונטית.

שלי יחימוביץ': אמרת: גמישות מעבר ל-1/12, ועכשיו אתה אומר שזה לא בוצע.

שרון גמבשו: אסביר.

שרון גמבשו: כדי לצאת למכרז – מי שמכיר קצת את עולם המכרזים – צריך להעמיד הרשאה להתחייב על מלוא הסכום ומבחינה תקציבית לפחות את מנת המימון של השנה השוטפת.

שרון גמבשו: את ההרשאה להתחייב וגם את מנת המימון תקצבנו.

אופיר פינס-פז: איך?

אופיר פינס-פז: זה לא חוקי.

שרון גמבשו: זה חוקי.

שרון גמבשו: הסברתי לפני רגע שעל פי ה-1/12 מותר לתקצב פרויקטים חיוניים, וזה פרויקט חיוני בתקופת מיתון.

שלי יחימוביץ': מעבר ל-1/12?

שרון גמבשו: זה בתוך ה-1/12.

שלי יחימוביץ': אז זה לא מעבר.

שרון גמבשו: אמרתי, בתוך ה-1/12.

שרון גמבשו: שאלת על הגמישות בתוך ה-1/12, לא מעבר.

זאב אלקין: תודה רבה.

זאב אלקין: אני מעביר את זכות הדיבור ליועץ המשפטי של הוועדה, בבקשה.

עידו עשת: הלשכה המשפטית הניחה בפני חברי הוועדה חוות דעת המתייחסת להצעת החוק.

עידו עשת: נאמר בתמצית שעד עתה לא ברור מלשון ההצעה – כפי שאמרנו ואני מניח שהיועץ המשפטי של משרד האוצר יתייחס לנושא הזה בהמשך – מהי המשמעות המשפטית של תקציב דו-שנתי או תקציב מאוחד, כפי שמופיע בהצעה, הן בהיבט של האופן שהתקציב יובא לאישור הכנסת והן בהיבט של הקשיים המשפטיים שנמצאים בין סעיפי התקציב לשנת 2009 או לשנת 2010.

עידו עשת: אני מניח שהייעוץ המשפטי לאוצר יתייחס אל הנושאים הללו.

עידו עשת: בנוסף, מבקשת הלשכה המשפטית מחברי הוועדה לשקול את סוגיית ההתאמות.

עידו עשת: סעיף 3 להצעת החוק הוא בעצם סעיף ההתאמה.

עידו עשת: הוא קובע: "לעניין כל דין, יראו בשנים 2009 ו-2010 כשנת תקציב אחת, ובחוק התקציב הדו-שנתי כחוק תקציב שנתי של כל אחת מהשנים האמורות, בכפוף להוראות מיוחדות שייקבעו בחוק".

עידו עשת: צריך להביא בחשבון שברירת המחדל שנקבעה בחוק-היסוד, על-פיה יראו את התקציב לשנים 2009 ו-2010 כתקציב לשנה אחת, יש לה השפעה על דברי חקיקה שונים.

עידו עשת: כך, לדוגמה, על סעיף 3(ג) לחוק-יסוד משק המדינה המטיל מגבלות, ובנושא הזה הבנתי כבר שיש נוסח מתוקן.

עידו עשת: גם חוק יסודות התקציב כשלעצמו בנוי על-פי תקציב שנתי והחלה שלו על התקציב הדו-שנתי תדרוש שינויים רבים שיצטרכו לתת את התשובה בהתאמות.

עידו עשת: בנוסף, אפשר לציין חוקים נוספים, כגון חוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית, וחוק ערבויות מטעם המדינה.

עידו עשת: בכל החוקים הללו נקבעו מגבלות שונות שמתייחסות לשנות תקציב בדרך כלל.

עידו עשת: ההתאמה בין החוקים הללו ובין הנורמה שנקבעה כאן בחוק, יצטרכו לתת עליה כמובן את הדעת.

עידו עשת: ההצעה כפי שמונחת בפני חברי הוועדה קובעת שההתאמות הללו יבוצעו בהוראות מיוחדות שייקבעו בחוק, אבל לא נאמר המועד לקביעת ההוראות הללו.

עידו עשת: יכול להיווצר מצב שההוראות הללו ייקבעו לאחר התקציב.

עידו עשת: אני מניח שגם לעניין הזה היועץ המשפטי למשרד האוצר יתייחס.

חיים אורון: יעד הגירעון הוא דו-שנתי או שנתי?

עידו עשת: שנתי.

חיים אורון: כלומר בוחנים אותו מידי שנה בנפרד?

עידו עשת: כן.

חיים אורון: אבל כאן כתוב שיראו בשנים 2009 ו-2010 שנה אחת.

שי חרמש: נגדיר פעם אחת יעד גירעון, לא פעמיים.

עדנה הראל: בכפוף להתאמות.

חיים אורון: השאלה אם יעד הגירעון נבחן, על-פי ההצעה שלכם, בסוף 2009.

חיים אורון: גג ההוצאה הוא שנתי או דו-שנתי?

זאב אלקין: לפני שמר יואל בריס עונה, ניתן לעו"ד עידו עשת להשלים את דבריו.

חיים אורון: אלה השאלות העיקריות.

זאב אלקין: ברור, השאלות חשובות ומהותיות.

זאב אלקין: אני מניח שעו"ד יואל בריס יתייחס אליהן מייד.

זאב אלקין: אבל בואו ניתן למר עידו עשת להשלים את דבריו.

שלי יחימוביץ': 1.7 זה מתוך 300 או מתוך 600?

עידו עשת: זאת בדיוק השאלה שאנחנו מעלים כאן.

עידו עשת: השאלה מופנית למציעים ולא ליועץ המשפטי לוועדה.

שלי יחימוביץ': זה אומר שאנחנו יורדים מ-1.7 ל-0.8.

שלי יחימוביץ': נכון?

זאב אלקין: במילים אחרות, עו"ד עידו עשת מתכוון לסעיף 3 בהצעת החוק הממשלתית, שמשאיר למעשה פתוח אילו מן ההוראות המתאימות יוסדרו במיוחד לגבי התקציב הדו-שנתי כדי שלא ייראה כתקציב מאוחד, ואילו לא.

זאב אלקין: השאלה שלו, אם הבנתי נכון, הוא שואל את נציגי הממשלה כיצד הממשלה מתכוונת לנהוג בעניין הזה.

זאב אלקין: האם יש לוח זמנים, יעד ברור עד מתי ההוראות המתאימות יסודרו?

זאב אלקין: אולי לממשלה יש כבר תשובות מה ההוראות המתאימות שהיא מתכוונת להביא, וכן הלאה וכן הלאה.

יואל בריס: אפתח בתשובה ואם עו"ד עדנה הראל תרצה היא תוכל להשלים את הדברים כי קיימנו על זה דיון מקיף.

יואל בריס: נקודת המוצא שמוצעת בחוק-היסוד היא שמדובר בחוק תקציב אחד, כלומר בתקציב דו-שנתי.

יואל בריס: אמנם מצא עו"ד עידו עשת נכון שבאחד מן המקומות נשמט לנו בדברי ההסבר ולא דיברנו על תקציב אחד אלא על תקציב מאוחד, אבל הכוונה אחת.

יואל בריס: הכוונה לכך שיש לנו תקציב אחד.

יואל בריס: יחד עם זה, גם מבחינת הצגת המבנה של התקציב, מבחינה טכנית היום על-יד כל סעיף תקציבי יש לפי חוק 4 טורים, ובפועל יש 5 טורים, אז יהיו ליד כל סעיף תקציבי 10 טורים – 5 טורים לשנת 2009 ו-5 טורים לשנת 2010.

חיים כץ: תעשו 7 טורים, לחצי שנה כמה טורים ולשנה שלאחר מכן 5 טורים.

חיים אורון: גג ההוצאה הוא לשנתיים או לשנה?

יואל בריס: יהיה צורך לעשות התאמה.

חיים אורון: איזו התאמה?

חיים אורון: הרי אתם באים אלינו עם הצעה.

יואל בריס: יש את חוק-היסוד ויש את החקיקה הפרטנית.

יואל בריס: החקיקה הפרטנית תונח על שולחן הוועדה לא יאוחר מהגשת התקציב.

יואל בריס: כלומר כאשר יגיעו להצביע על התקציב יידעו בדיוק את הכללים.

יואל בריס: יתקיים כאן דיון כי אנחנו נצטרך לעשות התאמות ספציפיות בעניינים שונים.

יואל בריס: עו"ד עידו עשת עלה על רובם, אבל אולי יש עוד כמה נקודות שנצטרך לראות איך מתאימים בחוק יסודות התקציב, בחוק הגירעון, בחוק ערבויות מטעם המדינה.

יואל בריס: יהיה צורך לעשות התאמות פרטניות, וחוק-היסוד צופה שיהיו הצעות פרטניות.

זאב אלקין: כלומר את פירוט ההוראות המיוחדות שמצוינות בסעיף 3 אתם מתכוונים להביא ביחד עם התקציב?

יואל בריס: לא יאוחר מן התקציב.

יואל בריס: עו"ד עידו עשת ביקש שנצהיר על כך.

יואל בריס: אנחנו יכולים להצהיר על כך.

עידו עשת: לא ביקשתי שתצהיר.

חיים אורון: הבעיה לא מה תציעו.

חיים אורון: השאלה על מה מחליטים כאן.

חיים אורון: היום אתם מציעים בעצם תקציב אחד לשנתיים.

חיים אורון: אז תגידו את זה.

חיים אורון: אגב, זה פעם ראשונה שאומרים את זה.

חיים אורון: סגן שר האוצר דיבר על תקציב לשנתיים, לא על תקציב אחד לשנתיים, עם גג הוצאה אחד, עם יעד גירעון אחד, עם תחזית אינפלציה אחת.

חיים אורון: זה רק הופך את הדבר למטורף יותר, אבל זה מה שאתם מציעים.

יואל בריס: נכון שיהיה חוק תקציב אחד, אבל יהיה בו פירוט בנפרד, ואנחנו גם אומרים את זה.

יואל בריס: אקרא את הנוסח המוצע: "תקציב המדינה לשנים 2009 ו-2010 יהיה תקציב דו-שנתי שיביא את הוצאות הממשלה הצפויות והמתוכננות לכל אחת מהשנים האמורות".

זאב אלקין: כלומר התשובה לשאלתו של חבר הכנסת אורון, אם אני מבין נכון, שזה לא תקציב אחד.

ג'מאל זחאלקה: זה גם אחד וגם לא אחד.

חיים כץ: זה תקציב אחד מפוצל לשתיים.

חיים אורון: במקרו הוא תקציב אחד.

חיים אורון: במיקרו אצל המשרדים אתם דופקים את זה לשנתיים.

יואל בריס: תהיה גמישות.

יואל בריס: נצטרך לראות איך אנחנו מפעילים את זה, אבל גם מבחינת המשרדים הם רואים עכשיו חוק תקציב אחד.

שי חרמש: את יעדי התקציב קובעים פעם אחת?

יואל בריס: הם ייקבעו פעם אחת לגבי כל שנה.

שי חרמש: פעם אחת או פעמיים?

חיים כץ: פעם אחת עם ספקטרום רחב, עם גמישות רחבה.

שרון גמבשו: יש לא מעט סוגיות מתודולוגיות שגם אנחנו לומדים תוך כדי תנועה.

שרון גמבשו: לכן התחייבנו שבמסגרת חוק ההסדרים עד לאישור התקציב נגיע עם כל העדכונים הנדרשים.

שרון גמבשו: הדבר האחרון שאנו רוצים שייווצר כאן זה מוטציה שלא נדע להתמודד איתה.

שרון גמבשו: אנו חייבים להכניס אל תוך החוק checking balance.

ג'מאל זחאלקה: אני מציע שתחזיר את התקציב לממשלה.

שי חרמש: יש לך אבני דרך?

שי חרמש: יש לך אבן דרך אחת.

שרון גמבשו: אבן דרך אחת, שאנחנו הולכים לתקציב שנותן אופק לשנה וחצי.

חיים כץ: בזבזת 1/12, אבל את זה כבר בזבזת.

חיים כץ: אתה צריך לבקש שיירד מחוק ההסדרים השנה.

חיים כץ: שבמשך שנה וחצי לא יבוא חוק הסדרים.

שלי יחימוביץ': יהיה חוק הסדרים אחד לשנתיים?

שרון גמבשו: כן.

חיים כץ: זה הרווח הגדול שלנו.

חיים אורון: אני מתחייב לפרוטוקול שאתם מביאים במהלך השנתיים הללו לפחות תיקון תקציבי אחד עם תוכנית כלכלית נוספת.

חיים אורון: כל הדברים האלה הם רק הצגות.

חיים אורון: אתם יודעים את זה בעצמכם.

חיים כץ: הוא בעצם נותן לך טווח של שנתיים.

שרון גמבשו: חבר הכנסת אורון, עם יד על הלב, אני אומר את מה שאני יודע כרגע.

שרון גמבשו: כרגע אין לנו תוכניות כאלה.

חיים אורון: בוודאי, אבל לא התייעצתם עם אובמה.

שרון גמבשו: אני בטוח שגם אתה מצפה מאתנו כגורמים מקצועיים, שאם נראה שהמצב במשק מתדרדר נגיע עם תוכנית נוספת.

חיים אורון: נכון.

שרון גמבשו: אני לא יודע להתחייב על דבר כזה.

שרון גמבשו: אנחנו באים עם תוכנית 2009-2010, נקודה.

זאב אלקין: תודה רבה.

זאב אלקין: נציגת משרד המשפטים רצתה להשלים את הדברים בסוגיה הזאת.

עדנה הראל: להבנתנו ברור, בשונה מן ההבחנה שעשה חבר הכנסת אורון, שיש היבטים גם במקרו וגם במיקרו שבהם יידרשו התאמות.

עדנה הראל: זה ברור.

עדנה הראל: הרי יש גם הגדרות שמסדירות כלפי העולם ויחייבו התאמות ברמת מה זה תקציב שנתי ומה זה לא.

עדנה הראל: כלומר לא הפכנו להיות בפיסיקה אחרת.

עדנה הראל: יחד עם זה, כעיקרון – וזה גם הנוסח של סעיף 3, שמדבר על כך שבבסיס זה מתנהג כמו תקציב של שנה אחת.

עדנה הראל: זאת נקודת המוצא.

עדנה הראל: ממנה נצטרך לעשות חריגים בנסיבות המיוחדות שנוצרו.

שי חרמש: מה אתם מרוויחים?

שי חרמש: לא ברור לכם שזה ישתנה 92 פעמים בשנה וחצי הקרובות, כאשר כל העולם קופץ מפה לפה?

שי חרמש: אני לא יודע מה יהיה מחר בבוקר.

חיים אורון: חבר הכנסת חרמש, הטענה שלך לא משפטית.

חיים אורון: זה לא הבעיה שלה, לא במגרש שלה.

עדנה הראל: זה לא המומחיות שלי.

עדנה הראל: על-פי החלטת הממשלה יש חשיבות לאמירה השנתית.

עדנה הראל: מכיוון שזה הנתון, מן הבחינה המשפטית – שאלתם מה אנחנו מציעים מן הבחינה המשפטית – מציעים כאן חוק תקציב שמתנהג בבסיס כחוק תקציב של שנה אחת, אך ברור יחד עם זאת, גם ברמת המקרו וגם ברמת המיקרו, שצריך לעשות התאמות למצב.

עדנה הראל: ההתאמה הראשונה, שכתובה כבר, זה ההצגה המפוצלת לשתי השנים, אבל עדיין זה מתנהג כמו סעיפים בתוך אותו תקציב.

שי חרמש: על ההצגה המפוצלת הזאת מצביעים פעם אחת?

עדנה הראל: כן.

עדנה הראל: אבל ברור שיהיו נושאים שבהם יידרשו התאמות, גם בהקטנת הגירעון וגם בערבויות.

זאב אלקין: אבל אפשר להסתייג פעמיים, לכל שנה בנפרד.

חיים אורון: יש העברת עודפים משנה לשנה או שהכול הולך יחד?

עדנה הראל: זאת אחת השאלות שצריך לשאול.

חיים אורון: לא חשבתם על זה קודם?

חיים אורון: מר שרון גמבשו, העברת העודפים תהיה על-פי הכללים הקיימים או אתם ממציאים עכשיו כללים חדשים להעברת עודפים משנה לשנה?

שרון גמבשו: זאת אחת הסוגיות שאנחנו דנים בהן כרגע.

שרון גמבשו: יש הבדל בין תקציב, שהוא סוג של תוכנית עבודה שנתית, ובין דוחות כספיים וכולי שעדיין מתנהלים כמו במשק אחת לשנה.

שרון גמבשו: נצטרך לעשות סגירת ספרים בתום השנה, לראות איפה אנחנו עומדים, מה ההתחייבויות שלנו וכולי.

שרון גמבשו: לכן גם העודפים יצטרכו להישקל בתום השנה.

שרון גמבשו: כרגע אנחנו לא יודעים לומר בצורה מוחלטת איך ננהג בעניין הזה.

שרון גמבשו: אני רק חוזר למה שאמרתי קודם.

שרון גמבשו: במסגרת ההתאמות שנצטרך לבצע במהלך החודשיים הקרובים נגיע גם עם סוגיית העודפים.

זאב אלקין: תודה רבה.

זאב אלקין: בבקשה מר דוד ברודט, מנכ"ל משרד האוצר לשעבר.

דוד ברודט: יש לי כמה הערות לעניין הזה, אבל אני רוצה לומר בכמה הערות מקדימות מה אני לא אוֹמָר.

דוד ברודט: אין לי שום כוונה לומר משהו בנושא המשפטי לגבי הצד החוקי והחוקתי, אני לא מתייחס לסוגיה הזאת.

דוד ברודט: שנית, לא אוֹמָר גם דברים מהותיים לגבי התוכן של התקציב כי אני לא יודע מה תוכנו של התקציב.

שלי יחימוביץ': גם אנחנו לא יודעים.

שי חרמש: אף אחד לא יודע.

דוד ברודט: מנקודת ראות של היעדים המקרו כלכליים והאחרים אוֹמָר למה אני מחייב את ההסדר, אבל ייתכן שאני מחייב את ההסדר אבל תוכנו יהיה מאוד לא מקובל עליי כאשר אשמע אותו.

דוד ברודט: לכן אני בא לדבר יותר על ההסדר.

דוד ברודט: אני רואה את היתרונות שבו ואליו אני רוצה להתייחס.

דוד ברודט: כמובן שהמצב האידיאלי הוא אילו תקציב 2009 היה מאושר ואז לא היה צריך להתייחס ל-2010.

דוד ברודט: בעניין הזה אני רוצה לומר כמה הערות.

דוד ברודט: ראשית, מדינת ישראל נמצאת היום – וזה בעצם המניע שלי לבוא לוועדה – במצב שהיא יכולה להרשות לעצמה תכנון רב-שנתי והצבת תוכניות רב-שנתיות לאור המציאות הפיסקלית של מדינת ישראל.

שי חרמש: זה לא מחייב תקציב רב-שנתי.

דוד ברודט: באתי לומר את הדברים שלדעתי הם נכונים ולאו דווקא את מה שהוגש כאן בדיוק, אבל צריך לעשות את האיזון ביניהם.

דוד ברודט: מדינת ישראל נמצאת היום בגודל הוצאה ציבורית סביר ולכן היא יכולה כבר לחשוב במונחים פיסקליים גם מעבר לשנה בודדת בתוכניות רב-שנתיות כאלה או אחרות.

דוד ברודט: זה לא אומר, דרך אגב, שהיא צריכה לעשות תקציב רב-שנתי ארוך-טווח, אבל תוכניות פיסקליות ארוכות-טווח יכולות להיות חלק מתכנון.

דוד ברודט: לכן חשבתי לבוא לוועדה, שהיא ועדה של כנסת חדשה, ועדת כספים חדשה, כדי להסב את תשומת לבכם לכך שזה אחד הנושאים שראוי שהוועדה תעודד, לאו דווקא בגלל המשבר הכלכלי אלא באופן בסיסי יותר.

שלי יחימוביץ': נראה לך סביר, גם כשאנחנו בתהליך כל-כך מסיבי של שינויים כלכליים, לקבוע כבר לאלתר מה יהיו התרופות למחלות של המשק ב-2010?

שי חרמש: שחלק מהן עדיין לא ראינו.

דוד ברודט: אתייחס לעניין הזה.

דוד ברודט: אמרתי איזו קביעה גנרית יותר לגבי המצב הכלכלי פיסקלי של מדינת ישראל היום ב-2009 ו-2010, שאיננה קשורה למשבר.

דוד ברודט: המשבר משנה משהו, אבל אתם כוועדת הכספים שאמורה לפעול ב-3-4 השנים הקרובות ולדון בנושא התקציב, אתם יכולים לדרוש היום מן הממשלה תוכניות ורעיונות פיסקליים רב-שנתיים, ואני לא מדבר על תקציב רב-שנתי אלא על תוכניות רב-שנתיות משום שזה באמת מסגרת דיון נכונה לסוגיות היסוד של כלכלת ישראל והחברה הישראלית.

דוד ברודט: זאת הערה אחת.

שלי יחימוביץ': וביחס למשבר?

דוד ברודט: עכשיו אדבר על המשבר.

דוד ברודט: אנו נמצאים במשבר עמוק, ואני אומר את זה במפורש.

דוד ברודט: אין לנו בניסיון ההיסטורי של מדינת ישראל משבר מסוג כזה.

דוד ברודט: היו לנו משברים מן הסוג הזה, אבל לא משבר מיובא מן הסוג הזה, וזה משבר מיובא.

דוד ברודט: היו לנו משברים רבים וגדולים תוצרת מקומית.

דוד ברודט: המשבר הגדול לפני 25 שנים, באמצע שנות השמונים, היה גדול אפילו במונחים מקצועיים מן המשבר הזה, במונחים הישראלים.

דוד ברודט: אבל במונחים של משבר עולמי שמיובא למדינת ישראל לא ראינו דבר כזה במשך כל שנות קיום המדינה.

דוד ברודט: מה מדינות עושות בתנאים מעין אלה?

דוד ברודט: כרגע אנחנו נמצאים אמנם לא בסופו של המשבר, אני לא יודע לנבא את אורכו של המשבר, אבל עברנו כבר חלק מסוים ממנו.

דוד ברודט: תקציב הוא חלק מיצירת הוודאות שאיננה קיימת כרגע במשק.

דוד ברודט: המשק כרגע נמצא ללא ודאות.

שי חרמש: הוא יצירת הוודאות או תוצר של הוודאות?

דוד ברודט: התקציב יכול ליצור אצלנו ודאות.

דוד ברודט: זה עונה במידה מסוימת גם על כמה שאלות מתודולוגיות שעלו כאן.

דוד ברודט: נכון שצריך לבדוק את הגישה הזאת בצורה יסודית יותר משום שזאת באמת הפעם הראשונה שאנו נתקלים במצב מסוג כזה.

דוד ברודט: אבל אחד הדברים החשובים למדינת ישראל בעניין יצירת הוודאות הוא קביעה של גודל ההוצאה, גודל ההכנסה, גודל הגירעון וגודל החוב הציבורי שאנחנו רוצים או שמדינת ישראל יכולה להרשות לגזור על עצמה ללא משבר פיננסי נוסף.

דוד ברודט: לשאלות ששאלתם עד כה בהערות הביניים, הדבר החשוב בתקציב הדו-שנתי הזה, התקציב לשנה וחצי שאנחנו מדברים בו, הוא לנסות ולהתחיל את הדיון בשאלה מה יהיה גודל החוב הציבורי ב-31 בדצמבר 2010.

דוד ברודט: כך הייתי מתחיל את הדיון.

דוד ברודט: כלומר מה גודל החוב הציבורי שמדינת ישראל חושבת שלא יערער את היסודות הפיסקליים, את האמינות הפיסקלית שלנו בגיוס הון בארץ וגיוס הון בחוץ-לארץ.

דוד ברודט: היום אנו מצויים בחוב ציבורי של 76.5%.

דוד ברודט: נניח לצורך העניין, ואני אומר כרגע רק דעה לצורך הדיון, שאנו חושבים שהחוב הציבורי ב-31 בדצמבר 2010 צריך לא לעלות על 85%.

דוד ברודט: אני כרגע לא מתחייב על המספר, אני מציג אותו רק כדוגמה.

דוד ברודט: מזה אפשר לגזור מה תהיה יכולת המימון של מדינת ישראל ב-18 החודשים שבין יולי 2009 ו-31 בדצמבר 2010.

שלי יחימוביץ': זה היעד שלך בקביעת התקציב?

דוד ברודט: לא אמרתי שזה היעד.

דוד ברודט: זה המסגרת ליצירת ודאות.

דוד ברודט: לגבי התוכן, אם זה ילך לביטחון, לרווחה, לחינוך, לתשתיות – אין לי את התוכן הזה, ואמרתי גם שאני לא רוצה להתייחס כרגע לתוכן הזה.

דוד ברודט: לגבי יצירת הוודאות הפיסקלית-מימונית ויצירת המסגרת של מדינת ישראל מול העולם – אלה היעדים שצריך לקבוע, כלומר מהי מסגרת גודל ההוצאה, גודל ההכנסה וגודל הגירעון.

שלי יחימוביץ': למה לא לקבוע יעד של שיעור תעסוקה?

דוד ברודט: אני לא אומר שלא.

שלי יחימוביץ': למה לא מובן מאליו שגם זה יהיה בבסיס היעדים?

דוד ברודט: כאשר תשאלי אותי על תוכנו של התקציב אומר לך ששני הקריטריונים הראשונים והמרכזיים שהייתי קובע בתקציב הם שכל שקל שיוצא בתקציב יהיה מכפיל התעסוקה הגבוה ביותר, ושנית, שכל שקל יביא למצב שבו ביציאה מן המשבר נהיה ראשונים ולא מפגרים.

דוד ברודט: אלה שני הקריטריונים הראשונים שעל-פיהם הייתי בוחן כל הוצאה תקציבית.

דוד ברודט: אבל אמרתי מראש שכרגע אני לא דן במהות.

שלי יחימוביץ': זאת תשובה אותנטית?

שלי יחימוביץ': זאת השקפתך, לא רק בגלל ששאלתי?

דוד ברודט: זאת השקפתי ואמרתי את זה גם לשר האוצר אתמול בשיחה אחרת, כך שיש עדים, לפחות עד אחד כאן בחדר.

דוד ברודט: היעדים המקרו פיסקליים של מדינת ישראל, חשוב מאוד לקבע אותם בתנאיי המשבר האלה כדי ליצור את הוודאות.

דוד ברודט: אני רוצה להציג לך דוגמה כלשהי מנקודת ראות הזמן, מאחר ואתם מדברים על 18 חודשים.

דוד ברודט: נשיא ארצות-הברית הגיש את תקציב 2010 של ארצות-הברית ב-1 במרס 2009.

דוד ברודט: התקציב שהוא מדבר עליו יסתיים ב-30 בספטמבר 2011.

דוד ברודט: כלומר גם הוא מגיש תוכנית - - -

זאב אלקין: זה אושר בקונגרס ובסנאט בשבוע שעבר.

דוד ברודט: זה נמצא בתהליך של אישור.

דוד ברודט: אינני יודע אם כבר אושר.

דוד ברודט: המסגרת אושרה, אבל התהליך של הדיון בוועדות שם ארוך.

דוד ברודט: שם התהליך התקציבי אחר – מאשרים את המסגרת ואחר-כך כל ועדה מאשרת את הסכומים עצמם.

שלי יחימוביץ': אבל הוא בא עם המסגרת וביקש תוכנית רב-שנתית.

שלי יחימוביץ': כאן מבקשים מאתנו למפרע לאשר בלאנקו את התקציב הרב-שנתי מבלי להגיד מה הוא כולל.

דוד ברודט: אמרתי, הייתי שמח אילו הדיון היה על התקציב כולו, אבל בתנאים האלה יצירת המסגרת הפיסקלית של מדינת ישראל, כמו שבארצות-הברית מ-1 במרס 2009 מייחסים את התקציב עד 30 בספטמבר 2011, זה פחות או יותר המקבילה לתקופות כפי שקובעים אותן כאן.

עמי צדיק: זה לא רב-שנתי.

עמי צדיק: שנת הכספים שם מתחילה באוקטובר.

עמי צדיק: הגשת התקציב חצי שנה לפני – זה הגיוני.

עמי צדיק: מאשרים את התקציב חצי שנה לפני.

עמי צדיק: זה לא רב-שנתי.

שי חרמש: אבל התחולה של התקציב בארצות-הברית היא ל-12 חודשים.

חיים אורון: לוח הזמנים הזה בארצות-הברית היה גם לפני 5 שנים וגם לפני 10 שנים.

חיים אורון: דבר שני, מה שאמרת עכשיו קיים.

חיים אורון: גם התקציב ל-2012 קיים.

חיים אורון: אביא לך את החוברת – תחזית חמש שנתית של הממשלה.

חיים אורון: היא חלק מהתקציב.

חיים אורון: היא בבחינת תוכנית.

חיים אורון: אתה מדבר לא על תוכנית אלא על חוק.

חיים אורון: מה שאתה אומר קיים.

חיים אורון: אלך לחדר השני ואוכל להביא את התוכנית הזאת.

דוד ברודט: חבר הכנסת אורון, הייתי הממונה על התקציבים בשנת 1991 ואני הבאתי את מה שנקרא "רעיון המעטפות".

דוד ברודט: כך קראנו לזה אז.

דוד ברודט: אולי בינתיים שינו את השם.

דוד ברודט: אני רוצה לחזור לעניין עצמו.

דוד ברודט: אני רוצה לומר כאן שני דברים.

דוד ברודט: אני רוצה לעודד אתכם כחברי הכנסת לחשיבה רב-שנתית לגבי תוכניות פיסקליות מעבר לגישה המקובלת, משום שהיום אנחנו כבר בשלים לסיטואציה הזאת.

דוד ברודט: זאת נקודה אחת.

דוד ברודט: שנית, בתנאים שנוצרו כאן לכנסת ולממשלה ולמדינת ישראל, כאשר מאפריל אין לנו תקציב מאושר לשנה השוטפת ואנחנו צריכים לראות האם לאשר עכשיו תקציב מיידית עד סוף חודש מאי ל-5-6 חודשים נוספים או להתייחס לתקופה של 18 חודשים עם יעדים פיסקליים ברורים יותר שישדרו פיסקליות - - -

שי חרמש: לא נולדנו היום.

שי חרמש: היו להם 4 חודשים להכין את זה.

שי חרמש: מה קרה?

שי חרמש: כאילו באנו הלילה ולא היתה כאן מדינה עד אתמול.

חיים כץ: הגיע ראש הממשלה ואמר: כל התוכניות לפח.

חיים כץ: הוא רוצה תוכנית חדשה, יעדים חדשים.

חיים כץ: לא רוצה "לשחוט" את האנשים.

חיים כץ: גמרנו.

חיים כץ: הלכתם.

חיים כץ: תן לו.

חיים כץ: הוא לא הספיק.

ציון פיניאן: תן צ'אנס.

דוד ברודט: התוצאה היא שבהיעדר תקציב מאושר למדינת ישראל לחודשים הבאים, וגם לחודש הקרוב, אנחנו צריכים לראות מהי האלטרנטיבה האופטימלית מבין אלה שעומדות בפנינו.

דוד ברודט: האם יהיה לנו תקציב בסוף חודש מאי או בתחילת חודש יוני ל-5-6 חודשים או תקציב ל-18 חודשים עם מסגרת ברורה שתשדר כמה אלמנטים שמבחינתי, אני אומר לכם כמקרו כלכלן, הם דברים חשובים מאוד, עם תוכן שאולי אתנגד לו כאשר יבוא לכאן.

דוד ברודט: לא אמרתי שאני אוהב את התוכן כי אינני יודע מה כלול בו.

דוד ברודט: תזמינו אותי ואתייחס גם לתוכן כאשר יוגש.

שי חרמש: אני מבקש לשאול שאלה מנחה.

שי חרמש: אתה ברוך-השם יצאת מן הסקטור הציבורי, איפה שאנחנו תקועים, לסקטור הפרטי.

שי חרמש: אתה נמצא היום באי-ודאות בשוק שלך על המוצר, על המחירים, על חומרי הגלם.

שי חרמש: בחברה שלך אתה בונה היום תוכנית עסקית ל-18 חודשים או בונה תוכנית עסקית ל-18 ימים?

שי חרמש: זה בדיוק העניין.

אלכס מילר: אתה בונה בחברה שלך כך שישקיעו בחברה לטווח ארוך?

דוד ברודט: אני סבור שממשלה היא לא עסקים.

דוד ברודט: אני אומר את זה במפורש דווקא מתוך הניסיון שלי.

דוד ברודט: במשך 30 שנים עבדתי בסקטור הציבורי, ופחות שנים בסקטור העסקי, ואני אומר במפורש: אל תעשה אנלוגיה כזאת.

דוד ברודט: עסקים זה עסקים, כלכלה לאומית זה כלכלה לאומית וזה לא אותו הדבר.

דוד ברודט: בכלכלה לאומית אתה משדר כללי משחק.

דוד ברודט: בכלכלה עסקית אתה מתאים את עצמך לכללי משחק.

דוד ברודט: כאן אתה קובע את כללי המשחק.

דוד ברודט: תקציב הוא מדיניות שקובעת כללי משחק.

דוד ברודט: דרך אגב, יש משחק אחר שנקרא המדיניות המוניטרית שנקבעת יום-יום.

דוד ברודט: הנגיד לא שואל אותך לצורך העניין, וזה בסדר, כי הוא צריך להיות הכלי הזריז שמגיב למדיניות – להוריד את הריבית, להעלות את הריבית, לקנות מטבע חוץ, לא לקנות מטבע חוץ.

דוד ברודט: הוא עושה את זה מהר יותר משום שזה הכלי הזריז.

דוד ברודט: תקציב הוא מכונה כבדה יותר, הוא מה שנקרא נושאת מטוסים, אטית יותר בהחלטותיה.

דוד ברודט: בסיטואציה הלא כל-כך סבירה שבה אנו נמצאים, באלטרנטיבות הללו אני מעדיף את זה.

דוד ברודט: אבל אני אומר שוב, אני מעדיף עוד יותר את החשיבה ארוכת-הטווח הפיסקלית.

זאב אלקין: תודה רבה.

זאב אלקין: רשות הדיבור לפרופ' עומר מואב מן האוניברסיטה העברית, בבקשה.

עומר מואב: נשאלתי על עמדתי בעניין הזה והוזמנתי לומר אותה.

עומר מואב: אשתדל לקצר מאוד בדבריי.

עומר מואב: רוב הדברים נאמרו על-ידי מר דוד ברודט ואני מסכים איתם.

חיים אורון: אין בכל האקדמיה מי שחושב אחרת?

חיים אורון: הייתי יכול להביא לכם 14 כאלה.

עומר מואב: השאלה הרלוונטית במצב כזה היא לא על תקציב לשנה או לשנתיים, אלא על תקציב לחצי שנה או לשנה וחצי.

עומר מואב: לעשות תקציב לחצי שנה נראה לי לא מתאים באופן כללי.

עומר מואב: זה לא ראוי בימים כתיקונם ובוודאי לא בימים של משבר.

עומר מואב: אני רוצה להוסיף דבר שלא נאמר קודם, על מה שכלכלנים אוהבים לקרוא "מייצבים אוטומטיים".

עומר מואב: עיקר הפעולות של הממשלה בתחום של סיוע למשק לצאת ממיתון נעשה בכלל באופן אוטומטי ולא על-ידי החלטות.

עומר מואב: אמנם כאן כחברי כנסת, מטבע הדברים אתם רוצים להגיד: רגע, מה אנחנו צריכים לעשות.

עומר מואב: דברים רבים נעשים לבד.

עומר מואב: מה הם המייצבים האוטומטיים?

עומר מואב: ממשיכים עם אותה הוצאה למרות ירידה משמעותית בהכנסות, מצד אחד.

עומר מואב: מצד שני, בשוליים יש אפילו הגדלה של ההוצאה כי יש כל מיני מנגנונים, למשל של דמי אבטלה, שגדלים באופן אוטומטי בלי בכלל לקבל החלטות.

עומר מואב: ואז יש גידול עצום בגירעון בלי לקבל עליו בכלל החלטות, וכך טוב שדברים יעבדו.

עומר מואב: לכן לטווח של שנה וחצי, דווקא מכיוון שאנו נמצאים באי-ודאות קשה מאוד כדאי מאוד לדבוק ביעד הוצאה ולא לשחק עם הדברים בצורה יותר מדי תכופה.

עומר מואב: מצד שני, אנחנו מהלכים כמובן על חבל דק כי רצוי בזמן מיתון להגדיל את ההוצאה, לשחרר קצת את החגורה, לסייע היכן שניתן.

עומר מואב: אבל המשק הישראלי נמצא כידוע בחוב ציבורי כבד מאוד ועודף גירעון.

עומר מואב: כלומר, אם יהיו הפתעות מאוד לא נעימות, מטבע הדברים יהיה הצורך תוך כדי התקדמות לשנות את הדברים.

עומר מואב: אני מקווה מאוד שזה לא יקרה כי כמובן שמדיניות של קיצוץ בהוצאות והעלאת מסים כדי לסגור גירעון אם החוב הציבורי יגדל לרמה מסוכנת, זה דבר שלא כדאי לעשות בזמן מיתון.

עומר מואב: לכן הדבר שנראה לי אופטימלי לימים אלה זה לקבוע יעד לשנה וחצי ולקוות מאוד שלא יהיה צורך לשנות אותו בצורה דרסטית תוך כדי.

עומר מואב: איני יודע מה תהיה התוכנית עצמה, אבל מטבע הדברים, אם יהיו כל מיני מהלכים, הצעות שיגדילו את החוב של הממשלה בצורה של הוצאה או בצורה של התחייבויות וערבויות שיעלו את עלויות המימון וגיוס ההון של הממשלה בצורה מסוכנת יהיה צורך לפעול.

עומר מואב: אבל כך או כך, אנחנו נמצאים בזמן שייתכן גם שבתקציב של חצי שנה יהיה צורך לפעול ולשנות תוך כדי, כך שמבחינת הזמן היקר של חברי הכנסת מומלץ לדעתי לקבוע תקציב של שנה וחצי.

שי חרמש: אגב, אנחנו הוצאה קבועה כך שזה לא משנה.

עומר מואב: הזמן שלכם יקר כי אתם יכולים לעשות אולי דברים מועילים יותר.

זאב אלקין: חבר הכנסת חרמש, תחשוב כמה הצעות חוק פרטיות אתה יכול להעביר בזמן הזה.

עומר מואב: סיימתי.

עומר מואב: תודה רבה.

זאב אלקין: תודה רבה.

זאב אלקין: למען הסר ספק, הודעה לפרוטוקול.

זאב אלקין: הועלו כאן כבר חשדות על-ידי חבר הכנסת אורון וחברת הכנסת יחימוביץ.

זאב אלקין: בשום פנים ואופן אין בכוונתי אפילו לרמוז שיש בעולם האקדמי דעה אחידה לגבי התקציב הדו-שנתי או הרב-שנתי.

זאב אלקין: הנושא מצוי במחלוקת.

זאב אלקין: אני נהגתי לפי הכלל: כל מי שמשנה ידו על התחתונה.

זאב אלקין: המצב הקיים היום ידוע, לא צריך לנמק אותו.

שי חרמש: היה צריך להזמין לפחות אחד שיגן על זה.

זאב אלקין: אני מודיע לפרוטוקול שיש רבים שסבורים אחרת.

שלי יחימוביץ': היינו מביאים את בכירי הכלכלנים.

זאב אלקין: כדי שחברי הכנסת לא יטעו חס וחלילה שזאת הדעה האחידה, אני מודיע לפרוטוקול שאכן לא כך.

זאב אלקין: יש מחלוקת.

זאב אלקין: במצב כזה, כאשר ממשלה היא שבאה לשנות סברתי שנכון לנמק את השינוי.

זאב אלקין: אגב, אחלוק אתכם מן הניסיון שלי.

זאב אלקין: התקשרתי לפרופ' בן בסט, שכתב אפילו מחקר שחלקו מתייחס לסוגיה הזאת.

זאב אלקין: הוא מתנגד חריף לתקציב הרב-שנתי והדו-שנתי.

זאב אלקין: הוא נאם לי על זה נאום ארוך, אבל אמר שבנסיבות האלה ובמקרה המסוים הזה הוא לא מגובש בעמדתו כי בעקבות מה שנוצר לא בטוח אם זאת לא הדרך לנהוג ולכן עמדתו הכללית לא תופסת במקרה של בקשת הממשלה.

זאב אלקין: המצב כאן מורכב ויש דעות שונות בעולם האקדמי.

זאב אלקין: אחרי ההבהרה הזאת אנחנו יכולים לגשת לדיון.

זאב אלקין: אבקש מחברי הכנסת במהלך דבריהם לעשות שני דברים.

זאב אלקין: ראשית, להתייחס להצעת החוק.

זאב אלקין: שנית, לנמק את ההסתייגויות שלהם, מה שהם רואים כהסתייגויות מהותיות.

זאב אלקין: קיבלתי רשימה ארוכה של הסתייגויות.

זאב אלקין: אני מניח שחלקן הסתייגויות לצורך דיבור וחלקן הסתייגויות מהותיות.

זאב אלקין: חבר הכנסת שמדבר ינמק את ההסתייגויות שהוא רואה כמהותיות.

זאב אלקין: ביקש ראשון את זכות הדיבור חבר הכנסת אורון כי עליו לצאת.

זאב אלקין: אנו כמובן לא נוותר ונרצה לשמוע את דבריו, לכן הוא מקבל ראשון את זכות הדיבור.

חיים אורון: את דבריי אגיד כאשר אחזור מן הראיון בטלוויזיה.

חיים אורון: מה לעשות, זה חלק מן הפרנסה, אבל אני לא רוצה להפסיד את הסיכוי להניח את ההסתייגויות באופן מסודר על שולחן הוועדה.

חיים אורון: ההצעות הן בשם 40 וכמה חברי כנסת מכל סיעות האופוזיציה.

חיים אורון: חתימותיהם מצורפות להלן.

חיים אורון: אני רואה בכל ההסתייגויות הללו הסתייגויות מהותיות.

חיים אורון: באשר לשם החוק, יעידו אנשי הלשכה המשפטית, שם החוק הוא חלק מן החוק, ולא במקרה, ולכן יש הצעה לתיקון השם.

חיים אורון: יש כאן סעיף נוסף, סעיף מטרה.

חיים אורון: בחוקים מן הסוג הזה לא פעם היו מופיעים סעיפי מטרה.

חיים אורון: אני מגדיר את המטרה.

חיים אורון: אני לא רוצה לחזור עכשיו על כל האמירות שמופיעות כאן בניסוחים, רק באופן ענייני – אני מציע ששם החוק יימחק ובמקומו יבוא "ביטול תפקידה של הכנסת כגורם מבקר ומפקח על עבודת הממשלה", במקום השם הקיים "(הוראת שעה)".

חיים אורון: בסעיף מטרת החוק ייאמר: "מטרת החוק למנוע מן הקואליציה את הסחר מכר הפוליטי".

חיים אורון: זה בעצם מה שמסתתר מאחורי כל הדיבורים של האקדמאים, וגם זה קצת משונה, שהשמיעו את דבריהם והלכו כאילו שכולנו בכיתה א'.

שי חרמש: במקום להתמסחר פעמיים, נתמסחר רק פעם אחת.

חיים אורון: בהמשך יש הצעה להפיכת החוק הזה מחוק דו-שנתי לחוק חד-שנתי.

חיים אורון: לכן בכל מקום שמופיע "2009-2010" אנחנו מציעים לכתוב רק "2009".

חיים אורון: אני לא עובר על כל הדברים.

חיים אורון: עכשיו אני אומר את הדבר המהותי, אדוני היושב-ראש.

חיים אורון: אין מחלוקת על תוכנית רב-שנתית.

חיים אורון: חבל שמר דוד ברודט הלך.

חיים אורון: הוא האבא של התוכנית הרב-שנתית שהתקבלה בממשלה, תוכנית הביטחון.

חיים אורון: מזה שנתיים משנים אותה, וראיתי כותרות ענקיות: "האם יש הסכם מאחורי הקלעים בין שר הביטחון ברק ובין ראש הממשלה נתניהו שלא יפגעו בתקציב הביטחון או שכן יפגעו בתקציב הביטחון?

חיים אורון: האם הוסיפו 1.8 מיליארד שקל אחרי 'עופרת יצוקה' או לא?" וזה הכול כאשר יש תוכנית שמר ברודט עם צוות, עם מר אלי הורוביץ, עם הכלכלנים הכי טובים הגישו והממשלה קיבלה אותה.

חיים אורון: אז שלא יספרו לנו סיפורים.

חיים אורון: תוכניות כלכליות רב-שנתיות יש.

חיים אורון: אמרתי את זה בדיון אחר, אתמול בלילה מניתי 20 תוכניות שעומדות בתוקף: לרכבות, לכבישים, למס הכנסה שלילי, לבתי-הסוהר.

חיים אורון: יש אין סוף תוכניות רב-שנתיות.

חיים אורון: תקבלו מן הממשלה את התוכניות, תישארו נאמנים להחלטות.

חיים אורון: אבל מה שאתם עושים כאן זה לא תוכנית רב-שנתית.

חיים אורון: אתם כובלים את ידיה של הכנסת.

חיים אורון: זה הדבר היחידי שיש כאן.

חיים אורון: עכשיו אתם עוד מספרים לי שאין יעד גירעון דו-שנתי, אין יעד הוצאה דו-שנתי, אין יעד אינפלציה דו-שנתי, אין מנגנון של העברת עודפים משנה לשנה.

חיים אורון: אז מה יש כאן?

חיים אורון: אמבטיה שאתם מבקשים שאנחנו נטבול את רגלינו בתוכה, שהיא תהיה ערמה של כל הדברים האלה, ותבואו אלינו עם סיפורים.

חיים אורון: תבואו אלינו בעצם עם חוק הסדרים א', ב' ו-ג'.

חיים אורון: במאי 2003 ראש הממשלה נתניהו קרא לזה "תוכנית כלכלית", עכשיו יקרא לזה "תוכנית כלכלית של מצב חירום מיוחד", ואחר-כך זה יהיה "תוכנית כלכלית למצב חירום גלובלי", ואחר-כך "תוכנית כלכלית למצב חירום קוסמי".

יעקב אדרי: זה משל השמן והרזה.

חיים אורון: כל הדברים הללו נועדו לעשות דבר אחד פשוט.

חיים אורון: יקבלו את התקציב הזה לא ב-45 ימים – לא בגלל החוק אלא בגלל הפסח.

חיים אורון: בסדר, ניתן לכם עוד 15 ימים.

חיים אורון: ב-20 במאי תעבירו תקציב.

חיים אורון: תסיימו אותו עד סוף פסח.

חיים אורון: תכנסו את הכנסת לקריאה ראשונה ונאשר אותו.

חיים אורון: יתחילו לעבוד עליו בוועדה.

חיים אורון: יהיה אותו פרק זמן כפי שמופיע כאן, אדוני היושב-ראש, יהיה חודש ימים מלמחרת הפסח ועד האישור.

חיים אורון: ואל תבואו אלינו עם החזה הנפוח, שאתם תעשו תוכנית כללית כאשר העולם כולו לא יודע איך לעשות תוכנית כללית.

חיים אורון: ה-G20 ישבו בשבוע שעבר בלונדון.

חיים אורון: הם עשו תוכנית כללית?

חיים אורון: הם עשו תוכנית פרט לכמה נקודות?

חיים אורון: מדברים על אובמה.

חיים אורון: אובמה מגיש תקציבים חצי שנה מראש לקונגרס והקונגרס עובד עליהם.

חיים אורון: גם בשנת 1950 היה דבר כזה.

חיים אורון: אז מדוע מביאים את ההיקש הזה לכאן?

חיים אורון: זה לא קיים כאן.

חיים אורון: אתם אומרים שאין לכם את הכלים לזה, ולכנסת אין כלים לזה.

חיים אורון: אכן אין כלים לזה.

חיים אורון: אני חושב שאני מבין על מה אני מדבר.

חיים אורון: לכנסת אין כלים להתמודד עם תקציב דו-שנתי, ובעיקר עם אי-הבהירות שיש בתוכו.

חיים אורון: אתם לא יודעים איזו אינפלציה תהיה.

חיים אורון: אפילו תחזית הגבייה – מר שרון גמבשו, פספסתם, המציאות פספסה אותו ב-45 מיליארד שקל במשך 5 חודשים.

חיים אורון: אתה יכול להגיד לי מה יהיה בעוד 5 חודשים מעכשיו?

חיים אורון: האם יהיה עוד פעם גירעון של 45 מיליארד שקל, או שאולי זה יתייצב במקום אחר?

חיים אורון: מישהו יכול להגיד את זה?

חיים אורון: מר סטנלי פישר לא יודע שאף אחד לא יודע את הדברים האלה?

חיים אורון: רק אתם יודעים אותם?

חיים אורון: כל ההצעות הללו הן מבחינתי הצעות עקרוניות.

חיים אורון: אם היה לי קצת יותר זמן הייתי מרחיב את דבריי.

חיים אורון: אבל אדוני היושב-ראש, אני יודע מה יקרה שוב.

חיים אורון: אומרים שיהיה לכנסת זמן לדון.

חיים אורון: אל תתנו זמן לכנסת לדון.

חיים אורון: הכנסת לא דנה.

רחל אדטו: שכחת דבר אחד.

רחל אדטו: ברגע שנאשר את זה לא יהיה צורך יותר בשר לאסטרטגיה כלכלית מכיוון שכבר לא צריך אסטרטגיה כלכלית.

רחל אדטו: הכול נכנס כבר לתקציב.

רחל אדטו: כל התקציב יהיה כבר אסטרטגיה כלכלית.

רחל אדטו: יש לזה יתרון ...

חיים אורון: אני מבקש להצביע על כל ההצעות שלנו.

חיים אורון: אני מקווה לחזור לכאן עד ההצבעות.

עידו עשת: יש לכם גם הסתייגות לגבי 107 הימים.

זאב אלקין: הוא נימק, ויש כאן הסתייגויות לחילופין שקובעות בין 60 ל-65 ימים.

חיים אורון: ייתכן שלא הבנתי משהו קודם.

זאב אלקין: ביקשת לבטל את התקציב הדו-שנתי ובמקום 45 ימים לקבוע 60 ימים או 65 ימים.

חיים אורון: ייתכן שטעיתי כאשר קראתי את זה הבוקר.

חיים אורון: יש שם שני מועדים: המועד להנחה והמועד לאישור.

חיים אורון: את המועד לאישור הפכתי מ-45 ל-60 ימים.

חיים אורון: ייתכן שאין התאמה במספרים.

זאב אלקין: אני רואה כאן רשימת הסתייגויות חלופיות, אתה הצעת 60 יום, 61 יום, 62 יום, 63 יום או 65 יום.

חיים אורון: לאחר מכן יש הצעה אחרת, שאם אתם רוצים תקציב לשנתיים אז אני מציע ל-3 שנים, ל-4 שנים, ל-5 שנים, כדי שלחבר הכנסת גפני לא תהיה עבודה.

חיים אורון: אבל את זה תמחקו.

חיים אורון: יש מספיק הסתייגויות גם בלי זה.

זאב אלקין: למחוק את זה?

חיים אורון: אל תמחקו.

חיים אורון: תשאירו, ונראה בערב.

קריאה: על כל ההסתייגויות 5 דקות.

זאב אלקין: כרגע אני קורא את רשימת הדוברים שרשומים אצלי.

יעקב אדרי: האם לא ראוי בדיון כזה להביא את נגיד בנק ישראל, לשמוע גם את דעתו?

חיים כץ: הוא היה.

חיים כץ: היית בחוץ.

חיים כץ: ...

זאב אלקין: רשומים אצלי חברי הכנסת מילר, חרמש ויחימוביץ, וחברי הכנסת זחאלקה ואפללו שלא נמצאים כאן כרגע אבל אם יחזרו ניתן להם את זכות הדיבור.

זאב אלקין: בזה אני נועל את רשימת הדוברים.

משה גפני: אתה קובע מועד להצבעה?

זאב אלקין: אשמע את חברי הכנסת ולאחר מכן אכריז.

זאב אלקין: נשמע את תשובת הממשלה לגבי ההסתייגויות שינומקו כאן ולאחר מכן אקבע את זמן ההצבעה.

זאב אלקין: נתנהג בחסד עם חברי הכנסת והיות והם לא יודעים מתי בדיוק תתקיים ההצבעה לא נפתיע אותם, ניתן הפסקה קצרה כדי שחברי הכנסת יוכלו להתארגן בהתאם.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, מותר לאכול בוועדה?

זאב אלקין: חברת הכנסת יחימוביץ, הייתי מעדיף שלא כי אנו עוד לא בשלב של האישורים הליליים של התקציב, שם בדרך כלל זה קורה למיטב זיכרוני, אבל אם מישהו לא יכול לעמוד בגזירה – לא גוזרים על הציבור גזירות שהציבור לא יכול לעמוד בהן.

זאב אלקין: בבקשה חבר הכנסת מילר.

אלכס מילר: תודה אדוני היושב-ראש.

אלכס מילר: ראשית, אני רוצה לברך את הממשלה על שהחליטה על צעד אמיץ בחקיקת תקציב דו-שנתי.

אלכס מילר: זה צעד אחראי ומקצועי בדרך להתמודדות עם המשבר הכלכלי העולמי.

אלכס מילר: עם כל הכבוד, חברים, אנחנו לא נמצאים בשגרה.

אלכס מילר: עלינו לקבל החלטות משמעותיות על ההתמודדות עם המשבר.

אלכס מילר: נתווכח אחר-כך על תוכן התקציב עצמו, אבל לתת ארכה לממשלה להכין חוק תקציב דו-שנתי.

אלכס מילר: אני סבור שמגיע להם יותר מאשר היה נהוג לפני כן כאשר היה מדובר על תקציב של שנה אחת.

אלכס מילר: 107 ימים זה ארכה סבירה שאנו בתור חברי הכנסת יכולים להרשות לעצמנו לתת כדי שיהיה פתרון.

אלכס מילר: לדעתי יש שתי סיבות מדוע חשוב לתמוך בעניין זה.

אלכס מילר: קודם כול, היציבות הכלכלית שהחוק הזה ייתן לנו.

אלכס מילר: שנית, התכנון לטווח ארוך שהמדינה שלנו צריכה.

אלכס מילר: כולנו יודעים שכאשר יש תכנון ניתן להתמודד עם בעיות התעסוקה ועם הרפורמות שאנחנו רוצים לקדם.

אלכס מילר: אי אפשר לחוקק את הרפורמות הללו ללא איזו ראייה לטווח ארוך, עם יעדים ברורים, כאשר אנחנו באמת נמצאים במשבר כלכלי קשה.

אלכס מילר: אני קורא לחברי הכנסת לתמוך בהצעה כפי שהוגשה על-ידי הממשלה ולהסיר את ההסתייגויות.

שי חרמש: לא נקבל את הצעתך.

שלי יחימוביץ': אני השתכנעתי ...

אלכס מילר: אני בטוח שגם את תנסי לשכנע אותי ולא אשתכנע לתמוך בהסתייגויות שלך.

זאב אלקין: תודה רבה לחבר הכנסת מילר.

זאב אלקין: רשות הדיבור לחבר הכנסת חרמש.

שי חרמש: אני לא רוצה לפגוע במר שרון גמבשו ובאנשי אגף התקציבים משום שיש לי הערכה רבה לעבודת משרד האוצר.

שי חרמש: שרון, אל תיקח את זה אישית, אבל זה תקציב של שוטים.

שי חרמש: איך אני יודע שזה תקציב של שוטים?

שי חרמש: שנאמר: מאז חורבן הבית נבואה ניתנה לשוטים.

שי חרמש: מכינים כאן תקציב ל-18 חודשים, והאמן לי שאני לא יודע מה יקרה כאן בעוד 18 ימים, ואני לא כל-כך בטוח שאני יודע מה יקרה כאן בעוד 18 דקות.

שי חרמש: הכלכלה נעה מכאן לשם.

שי חרמש: רק לפני 3 חודשים קברו את כל אגרות החוב הקונצרניות ועם ישראל איבד שליש מקרנות הפנסיה.

זאב אלקין: את זה דווקא אני יודע פחות או יותר.

זאב אלקין: בעוד 18 דקות או שאתה תדבר או שחברת הכנסת יחימוביץ תדבר.

חיים כץ: אתה הצבעת בעד זה.

חיים כץ: אז מה אתה מדבר שעם ישראל הפסיד?

חיים כץ: היית שותף לזה.

שי חרמש: נכון, הייתי בשלטון.

שי חרמש: לפני 3 חודשים קברו את קרנות הפנסיה ושדדו רבע ושליש ו-20% מהצֶבֶר, וראה זה פלא, בנס כלכלי בתוך חודש אחד שליש מזה חזר פתאום.

שי חרמש: אתה יכול להתנבא היום?

שי חרמש: למתי?

שי חרמש: למחר בבוקר?

שי חרמש: לדעתי גם לא להיום בלילה.

חיים כץ: שליש חזר?

שי חרמש: 7% החזירו באגרות החוב הפנסיוניות.

חיים כץ: 7% מלמטה.

חיים כץ: לא מלמעלה.

חיים כץ: עזוב אותך.

שי חרמש: מר שרון גמבשו, אתה בא להציג היום תקציב בפעימה אחת, ב-4 הצבעות, ב-10 הצבעות, שבא לומר היום ל-18 חודשים קדימה – ובואו נאמר בהשלכה גם 6 חודשים אחורה כי כאן ביושר מדברים על הקצאה של 24 חודשים – על יעד תקציב ויעד צמיחה ויעד אינפלציה, ואומר מניסיוני: אולי גם יעד דפלציה, ועל יעד מסים, שחסרים כרגע כבר 40 מיליארד שקל ואינני יודע מאין תבוא הישועה בחודשים הבאים.

שי חרמש: דיברתי עם מר יהודה נסרדישי, הוא רחוק מלהיות אופטימי בעניינים האלה.

שי חרמש: מר שרון גמבשו, כאשר אתה בונה את התקציב, אתה בונה על איזה יעד של מסים?

שי חרמש: 203 מיליארד?

שי חרמש: 192 מיליארד?

שי חרמש: אולי 162 מיליארד, ואולי גם פחות, כי אני לא רואה את מי שלא שילם מסים בדצמבר 2008, במיוחד את הבנקים, כן משלם מסים בדצמבר 2009.

שי חרמש: אז אני כבר לא יודע על מה מדובר כאן.

שי חרמש: על יעד הגירעון דיבר כאן מר ברודט מקודם, על יחס חוב-תוצר.

שי חרמש: הוא דיבר על 78%.

שי חרמש: זה מצב נסבל.

שי חרמש: על איזה יחס חוב-תוצר אתה מתכנן, מר שרון גמבשו, לעמוד ב-31 בדצמבר 2010?

שי חרמש: אתה יודע?

שי חרמש: אני לא.

שי חרמש: על אילו פרמטרים?

שי חרמש: על אילו יעדים?

שי חרמש: אני מתחיל להשתכנע שהמטרה היחידה היא לומר דבר אחד: אנחנו מפקיעים היום את היכולת מן הוועדה הנכבדה הזאת, שחבר הכנסת זאב אלקין ואני ישבנו בה מאות שעות ב-3 השנים האחרונות והשקענו בה המון, כפי שאמר גם חבר הכנסת חיים כץ.

שי חרמש: היום אומרים: חבר'ה, אנחנו לא צריכים את הוועדה.

שי חרמש: כרגע אנחנו מאשרים מסגרת, מעבירים בקריאה אחת תקציב ל-24 חודשים, ומאותו רגע המשחק עובר להיות בין פקידי משרד האוצר ובין ממשלת ישראל ושחקניה.

שי חרמש: כלומר, הרשות המחוקקת מחוץ למשחק.

שי חרמש: האם זה הרעיון וזאת הכוונה?

שי חרמש: תגידו את זה.

שי חרמש: אולי נסכים לעניין.

שי חרמש: נאמר: חבר'ה, קחו את האחריות אליכם.

שי חרמש: זה במילא צרה שאף אחד לא יודע איך יוצאים ממנה.

שי חרמש: אף אחד עוד לא יודע איך נכנסו אליה ואיך יוצאים ממנה.

שי חרמש: אולי הממשלה תיקח את הצרה הזאת על ראשה ועם ישראל יחליט אם הוא מרוצה או לא מרוצה מכך.

שי חרמש: כדי להציג את תקציב 2006 עבדתם.

שי חרמש: אני יודע שעבדתם, כי עבדתם עם הממשל הקודם, אתם עובדים עם הממשל הזה ואתם יודעים לעבור מממשל לממשל, וכך טוב הדבר כי בסופו של דבר משרד האוצר צריך להיות civil servant ולא מוטה פוליטית.

שי חרמש: ב-3 החודשים האחרונים האור לא כבה אצלכם בבניין.

שי חרמש: ישבתם 3 חודשים ובוקר-בוקר התאמתם את ההערכות, וישבתם בבנק ישראל והיו הערכות שלכם והערכות של בנק ישראל, ולפעמים הסכמתם ולפעמים לא הסכמתם.

שי חרמש: נוצר כאן מצג כאילו היו כאן 3 חודשים ו-6 ימים של ואקום:

שי חרמש: פקידי משרד האוצר הלכו הביתה לחכות שהממשלה תקום.

שי חרמש: זה לא נכון.

שי חרמש: הם עבדו יום ולילה, וטוב שהם עבדו וכך עליהם לעשות.

שי חרמש: וקמים הבוקר ואומרים: חבר'ה, אנחנו בעצם לא מוכנים לשום דבר, ולצורך הגשת תקציב 2009 אנחנו זקוקים עכשיו ל-106 ימים.

שי חרמש: מר שרון גמבשו, איפה הייתם?

שי חרמש: והייתם, כי עבדתם.

שי חרמש: אי אפשר כך כאשר לא מקשיבים.

שי חרמש: חבר הכנסת זאב אלקין, אני מדבר רק אליך כי ההכרעה בידיך והפטיש בידיך.

זאב אלקין: קודם כל, אני בטוח שאתה בראש ובראשונה מדבר גם אל שאר חברי ועדת הכספים שצריכים להצביע.

זאב אלקין: יש להם קול בדיוק כמוני.

פניה קירשנבאום: חבר הכנסת שי חרמש, אנחנו מקשיבים לך.

חיים כץ: אתה נותן לו זמן בלתי מוגבל.

פניה קירשנבאום: חבר הכנסת שי חרמש, הפתעת אותי.

פניה קירשנבאום: חשבתי שוועדת הכספים מטפלת בעוד דברים פרט לדיונים על התקציב.

פניה קירשנבאום: עכשיו הבנתי שבמשך כל 3 השנים התעסקתם רק בתקציב כי אם אין תקציב אז לוועדה אין כבר מה לעשות.

שי חרמש: לא, עסקנו גם לפני שבוע במס על בוטנה, פיסטוק חלבי.

שי חרמש: גם בזה עסקנו.

שי חרמש: חבר הכנסת אלקין, יושב-ראש הוועדה הזמנית, אני לא רואה במה שלפניו את המצאת המאה כל עוד אין שום יעדי תקציב שאפשר לשים עליהם benchmark ולהגיד: מתחילים מכאן.

שי חרמש: אני מוכן לקבל, מר שרון גמבשו, מה שתגיד.

שי חרמש: תגיד לי: יעד גירעון 90% - קיבלתי, יעד אינפלציה – אפס, דפלציה – מינוס 4, קיבלתי.

שי חרמש: אנחנו לא יודעים להגיד את זה.

שי חרמש: אף אחד לא יודע להגיד את זה, אלא, כפי אמרתי, אותם שוטים שמנסים להתנבא על דבר שכל רגע משתנה.

שי חרמש: תפרידו את המציאה הבלתי מציאתית הזאת בין 2009 ו-2010.

שי חרמש: כאן קחו 60 ימים, לא 45 ימים.

שי חרמש: רוצים להסכים על 64 ימים או 65 ימים?

שי חרמש: אני לא מבין דבר אחד, אתם בכוח יוצרים עימות עם אופוזיציה קונסטרוקטיבית שאומרת: אנחנו מבינים שיש מצב חירום, שיש כאן קטסטרופה, שהבוקר קמנו עם עוד 20,000 מובטלים ואחרי החג יהיו עוד 20,000 מובטלים.

שי חרמש: אנחנו מבינים יחד אתכם שאנחנו נמצאים באותו כאוס.

שי חרמש: לכו להסכמה.

שי חרמש: אל תלכו לעימות.

שי חרמש: אתם באים היום לעימות מיותר שבו תנצחו, תקבלו את ה-65, 67, 71 כמה שתבקשו.

זאב אלקין: 107 ימים על-פי הצעת החוק.

שי חרמש: אני מדבר על אצבעות במליאה.

שי חרמש: ועכשיו יש לי השגה מהותית שלדעתי תפיל את כל העניין.

שי חרמש: אני מבקש להגיש הסתייגות מהותית.

שי חרמש: בסעיף 2, אני מבקש שבמקום "107" יבוא "106".

שי חרמש: אני כבר מוכן ללכת אתכם ביחד.

שי חרמש: למה עוד יום?

שי חרמש: לא מספיק 106?

שי חרמש: צריך 107?

שי חרמש: מה קרה כאן?

שי חרמש: אז יש לי השגה מהותית על "106" במקום "107".

זאב אלקין: העניין הוסבר היום, אבל נדמה לי שאתה לא חבר הוועדה מסדרת ולכן לא שמעת את ההסבר.

שי חרמש: אני לא חבר הוועדה המסדרת.

זאב אלקין: זאת ההסתייגות היחידה שיש לך?

שי חרמש: מעבר להסתייגויות של חבר הכנסת אורון.

שי חרמש: מר שרון גמבשו, אני מנסה לקיים דיון אמיתי, ואתה מכיר אותי, דיון מקצועי לגמרי.

שי חרמש: לא דנתי אם זה דורש תיקון בחוק-יסוד או לא בחוק-יסוד.

שי חרמש: אני לא מבין בזה וזה לא מעניין אותי.

שי חרמש: אני רוצה לדבר על המהות של הדברים.

שי חרמש: תוכנית רב-שנתית היא דבר לגיטימי ויש כאלה לא מעטות ונכונות.

שי חרמש: תוכנית הרכבת היא אולי אחת מהן, אם כי אתם דואגים כרגע לשבש אותה, אבל זה עניין אחר.

שי חרמש: בגללכם אין רכבת לשדרות שמגיעה אליי הביתה, אבל על כך נסתדר ביום אחר.

שי חרמש: אין שום קשר בין תוכנית רב-שנתית, שזה דבר לגיטימי, ובין תקציב רב-שנתי או דו-שנתי שהוא יצור כלאיים מוזר.

שי חרמש: בדקו אותו במחלקת המחקר והמידע של הכנסת והודיעו היום במליאה שלא נמצא כדוגמתו בשום מדינה מתוקנת בעולם.

שי חרמש: לא בדקנו במזרח אפריקה עדיין, אבל בוודאי לא ניקח דוגמה משם.

שי חרמש: עד כאן, אדוני היושב-ראש.

שי חרמש: סיימתי את זכות הדיבור שלי ואני מעביר אותה לחבר הכנסת חיים כץ.

זאב אלקין: תודה רבה לחבר הכנסת חרמש.

זאב אלקין: הבאה בתור היא חברת הכנסת יחימוביץ שבוודאי עוד רגע תחזור, אבל אני ממשיך הלאה.

זאב אלקין: חבר הכנסת זחאלקה לא כאן, חבר הכנסת אפללו לא כאן, אבל ביקשה לדבר במקומו חברת סיעתו, ושוב לפנים משורת הדין.

זאב אלקין: היום אנו נוהגים לפנים משורת הדין.

זאב אלקין: למרות שהרשימה ננעלה חשוב לנו לשמוע את עמדתה.

זאב אלקין: בבקשה, חברת הכנסת אדטו.

זאב אלקין: נסי לצמצם את דבריך.

זאב אלקין: אני גם מכריז בזאת שבכוונתי לקיים הצבעה בשעה 17:15.

זאב אלקין: אני מבקש שחברי כל הסיעות ייקחו את זה בחשבון.

רחל אדטו: אני מצטרפת כמובן להסתייגויות שנאמרו קודם.

רחל אדטו: אבל ישבתי וחשבתי עכשיו לגבי התקציב, לגבי הדבר המוזר הזה, על החשיבה לטווח ארוך.

רחל אדטו: לקחתי דוגמה שאני מכירה לפני ולפנים – סל התרופות.

רחל אדטו: חשבתי על סל התרופות כדוגמה איך אפשר לתכנן תקציב לשנתיים מראש.

רחל אדטו: סל התרופות, כידוע לנו, קיבל תוספת כספית ל-3 שנים.

רחל אדטו: 3 השנים מסתיימות השנה.

רחל אדטו: איך יתכננו את סל התרופות במסגרת התקציב הזה?

רחל אדטו: הווה אומר שבכך חיסלנו את התוספת לסל התרופות מכיוון שזה ייכנס לחוק ההסדרים שיוגש עכשיו ולא תהיה אפשרות, לא לתת את התוספת שעליה דיברו, עדכון ותוספת של 2%, ולא לתת תוספת כספית כזאת או אחרת.

שי חרמש: ולא ה-150 מיליון שהבטיחו.

רחל אדטו: אני לוקחת דוגמה שקרובה אליי ולכן אני מציגה אותה כדוגמה איך אפשר לעשות חשיבה לטווח ארוך של שנתיים קדימה.

רחל אדטו: מה שיעשה החוק הזה, עדכון סל התרופות בזה הרגע חוסל.

רחל אדטו: ואם נלך ונפרט דוגמאות נוספות נוכל למצוא עוד, אבל בדקה שהיתה לי זה מה שרציתי להציג כדוגמה, איך אי אפשר לתכנן במצב הנוכחי.

רחל אדטו: באי-הוודאות, בלקונות שקיימות אי אפשר לתכנן תקציב.

שי חרמש: מר שרון גמבשו אמר לך, הוא ייתן לך את ה-150 מיליון - - -

זאב אלקין: תודה רבה חברת הכנסת אדטו.

זאב אלקין: בבקשה חברת הכנסת יחימוביץ.

חיים כץ: לפני שחברת הכנסת יחימוביץ תסכם, אני מבקש לומר משפט וחצי.

חיים כץ: אנחנו סובלים כאן בכל תקציב.

חיים כץ: אלה שמוגדרים חברתיים האמן לי נלחמים על כל סעיף.

חיים כץ: אנחנו נרוויח כאן פעמיים – ואני מדבר על האופוזיציה.

חיים כץ: היא הולכת להרוויח פעמיים: קודם כול חוק ההסדרים לא יוגש פעמיים, כלומר לא תהיה גנבה של סעיפים שלא נוגעים לעניין.

חיים כץ: שנית, אולי בפעם אחת נוכל להוציא הרבה עזים והרווחנו שנה אחת.

חיים כץ: אני חושב שזה טוב לכולנו.

זאב אלקין: תודה רבה חבר הכנסת כץ.

זאב אלקין: חברת הכנסת יחימוביץ, בבקשה.

שלי יחימוביץ': ארשה לעצמי להיות אישית משהו בפורום הזה.

שלי יחימוביץ': קודם כול, אני לחלוטין לא מתלהבת מהתקציב הדו-שנתי.

שלי יחימוביץ': יש לי ביקורת רבה עליו, שהושמעה כאן בהרחבה.

שלי יחימוביץ': היה קצת משעשע לראות את חבריי מקדימה נעשים לפתע פרלמנטרים הקנאים לפרלמנט הישראלי, דבר שלא היה כל-כך עוצמתי בכנסת הקודמת, וזה בלשון המעטה.

זאב אלקין: אבל זה לא הספיק לכדי ישיבה שלמה, להוציא חבר הכנסת חרמש וחברת הכנסת אדטו.

זאב אלקין: רק בודדים שרדו את השעתיים של הדיון הזה.

שלי יחימוביץ': אני מדברת על המליאה.

זאב אלקין: במליאה – כן.

שלי יחימוביץ': בוודאי היה מעניין לראות את הפרלמנטרים הדגולים האופוזיציונרים, החרדים לכבודה של הכנסת שהם כל-כך רמסו אותה בכנסת הקודמת.

שלי יחימוביץ': זה בהערת שוליים.

שלי יחימוביץ': למרות הביקורת שיש לי כלפי הדבר הזה, בכל זאת, למרות הכול אני רואה בו עניין שאמנם פוגע במעמדה של הכנסת ושולח אותנו לישון שנה וחצי, אותנו וגם את השרים אגב, לא רק אותנו, ושבמקורו נועד להקנות שקט נפשי בהיעדר כאב ראש לפקידי משרד האוצר ולראש הממשלה נתניהו שהגה את הרעיון הזה.

שלי יחימוביץ': אני כמובן מתנגדת, אבל לא ראיתי בזה קו פרשת מים.

שלי יחימוביץ': כמי שניהלה מאבקים רבים כאופוזיציה בתוך קואליציה ב-3 השנים שחלפו, אני נוהגת לברור היטב את המאבקים שאני נאבקת בהם ומעדיפה שהם יהיו מאבקים על מהות ולא על פרוצדורה.

שלי יחימוביץ': לפיכך אתמול בערב החלטתי להצביע בעד.

שלי יחימוביץ': הכנתי אפילו הודעה לעיתונות – היא כאן לפניי כהוכחה.

שלי יחימוביץ': שלחתי אותה לעוזר הפרלמנטרי שלי עמית במייל, ואגב הוא לא אהב אותה, היו לו השגות.

שלי יחימוביץ': זה מ-5 באפריל ב-22:31 בערב: "יחימוביץ הצביעה בעד הצעת הממשלה לתקצב לשנתיים" ואני גם מנמקת מדוע.

שלי יחימוביץ': החלטתי על כך אתמול.

שלי יחימוביץ': לקחתי את כל הפרמטרים.

שלי יחימוביץ': אמרתי: הקרב האמיתי לא יהיה על הפרוצדורה אלא על התקציב עצמו.

שלי יחימוביץ': שם אנחנו ננהל קרב דמים כי יש מזימות זדון ויש מזימות לקיצוץ רוחבי אכזרי.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, קצת מעליב אותי שאתה לא מקשיב לדבריי.

זאב אלקין: אני מתנצל, אבל דאגנו לזכות של סיעת חד"ש להסתייג בהסתייגות נוספת שהם הגישו פרט להסתייגות הכללית.

זאב אלקין: חשבתי שזה מספיק חשוב בכדי שהם לא יאבדו את הזכות להסתייג.

זאב אלקין: סליחה חברת הכנסת יחימוביץ.

שלי יחימוביץ': אמרתי לעצמי אמש, ואני עדיין אומרת היום, שאת הקרב האמיתי ואת האנרגיות האמיתיות צריך לגייס לתקציב עצמו, למהות ולתוכן ולדיון על סעיף-סעיף, כאשר אנחנו נלמד כל סעיף כפי שאנו יודעים לעשות, גם בחוק ההסדרים וגם בחוק התקציב, ונילחם על כל פרט ופרט וניאבק קשות נגד כל כוונה לקיצוץ רוחבי.

שלי יחימוביץ': אולי מן הסתם תהיה איזו קוסמטיקה של הרחבת בסיס התקציב, אולי ל-3.7 מיליארד, כי גם מר סטנלי פישר מסכים כבר, אבל אז מנגד יהיה לנו קיצוץ רחבי של 10 מיליארד.

שלי יחימוביץ': אז מה עשינו בזה?

שלי יחימוביץ': כלום.

שלי יחימוביץ': בניגוד גמור לכל מה שמתרחש בעולם.

שלי יחימוביץ': בעולם, 20 המדינות המובילות, ההחלטה הראשונה שקיבלו היתה להרחבת תקציבי הממשלה לאין שיעור.

שלי יחימוביץ': אני לא מצליחה להגיד את המספר הזה אפילו – 5,000 מיליארד דולר.

שלי יחימוביץ': רק אצלנו דבקים בכלכלת שנות השמונים.

שלי יחימוביץ': ראש הממשלה נתניהו הוא הנביא האחרון של כלכלת האתמול, ואני משוכנעת שהוא לא הולך להפתיע אותנו בעניין הזה.

שלי יחימוביץ': מצדו כל 20 המדינות טועות והוא צודק.

שלי יחימוביץ': מכיוון שאני אוהבת למנן את המאבקים שאני נאבקת בהם ולרכז אותם במהות ולא בפרוצדורה, חשבתי כעת להצביע בעד.

שלי יחימוביץ': אני עדיין שוקלת להצביע בעד.

שלי יחימוביץ': אבל ההתנהלות היום היא כל-כך מקוממת, כל-כך כל-כך מקוממת.

שלי יחימוביץ': בעוד אני מבטיחה לך בשיחה בינינו שברגע שאחליט אודיע לך, מסתבר שמאחורי הגב – ואני כן מכבסת את הכביסה המלוכלכת בפני כולם – נעשה מהלך שכמדומני לא נעשה אי-פעם בתולדות הכנסת.

שלי יחימוביץ': בוועדה המסדרת החליפו נציג של סיעת העבודה בנציג של הבית היהודי, מאחורי גבינו ומבלי לבקש את רשות הסיעה, בצורה באמת לא ישרה, לא הגונה, במחטף, באופן שלא ייעשה.

ציון פיניאן: בית מעובד.

זאב אלקין: תרשי לי להעיר, היות והתייחסת אליי אישית בדברים שלך.

זאב אלקין: קודם כול, ההחלפה לא היתה קשורה בכלל להצבעה בעניין הזה.

זאב אלקין: חבר הכנסת אורלב לא הצביע בוועדה המסדרת בעניין הנדון.

שלי יחימוביץ': בעניין חובת הנחה לתקציב?

זאב אלקין: בוודאי שלא.

שלי יחימוביץ': סתם מינו חבר כנסת מסיעת הבית היהודי כמחליף לנציג של סיעת העבודה?

זאב אלקין: בוודאי שלא.

זאב אלקין: אגב, נהוג, חברת הכנסת יחימוביץ, שבוועדות הזמניות מנסות סיעות הקואליציה והאופוזיציה לתת במידת האפשר ייצוג לסיעות הקטנות שלא קיבלו ייצוג.

זאב אלקין: אביא לך דוגמאות: בוועדת הכספים הנציג השני של יהדות התורה יושב על המקום של הליכוד; בוועדת החוץ והביטחון הנציג של האיחוד הלאומי יושב על המקום שהגיע ליהדות התורה; בוועדת הכספים חבר הכנסת אורון עלה היום כנציג על בסיס של סיעת קדימה.

זאב אלקין: לכן הדברים בהחלט לא חריגים ולא קשורים בכלל להצבעה הזאת כי חבר הכנסת אורלב לא הצביע בסוגיה הנדונה.

שלי יחימוביץ': אם כך, זה מדהים עוד יותר כי אני מבינה שחבר הכנסת אורלב צורף כמין כוח אידיאולוגי אולי במקום מפלגת העבודה, אם גם לא היה צריך את ההצבעה שלו.

שלי יחימוביץ': ואגב, אני מכירה את הנוהל הזה.

שלי יחימוביץ': בוועדת החוקה, חוק ומשפט ישבה חברת הכנסת זהבה גלאון בכנסת הקודמת על תקן של מפלגת העבודה, בהסכמה.

זאב אלקין: אגב, השאלה מה יהיה התהליך הפנימי במפלגת העבודה היא כבר שאלה שמופנית לא אליי.

שלי יחימוביץ': אתה בהחלט לא הכתובת העיקרית לטענות שלי, יש כתובות לפניה.

שלי יחימוביץ': כאשר חבר הכנסת דניאל בן סימון מחליף נציג של העבודה בנציג של הבית היהודי יש כאן ליקוי מאורות פרלמנטרי ממדרגה ראשונה.

שלי יחימוביץ': כאן אני מרשה לעצמי להיות גלוית-לב כאשר אני מדברת על כל ההתנהלות.

שלי יחימוביץ': אגב, גם הדברים שאמר - - -

זאב אלקין: כאן דווקא אסביר לך.

זאב אלקין: היה ניסיון להציג הסתייגות עם אותו תוכן, לא הסתייגויות חדשות, בשם 28 חברי כנסת.

שלי יחימוביץ': אבל למה חשבת שזה הולך לקרות בכלל?

זאב אלקין: קיבלתי את זה בכתב.

זאב אלקין: תסלחי לי, קיבלתי כרגע בכתב שורה של הסתייגויות, כל אחת מהן בשם 46 חברי כנסת, שרובם המכריע לא טרחו להגיע לוועדה ולטעון אפילו מילה לטובת ההסתייגויות הללו.

זאב אלקין: במצב כזה, כאשר משתמשים כאן בתרגיל פרלמנטרי כדי למשוך זמן אחר-כך במליאה אם כל ה-46 ירצו לנמק, זכותי להשתמש בסעיף קיים בתקנון ולהסתפק בהנמקה של אותם חברי כנסת שהם חברי הוועדה.

זאב אלקין: לשם כך בדיוק הומצא הסעיף הזה בתקנון.

יעקב אדרי: אבל חבר הכנסת אלקין, הפעולה של האופוזיציה לגיטימית.

זאב אלקין: בהחלט, אבל גם שימוש בסמכויות שהקנה סעיף בתקנון, לגיטימי.

זאב אלקין: לשם כך הוא קיים שם.

שלי יחימוביץ': יש המון דברים שאפשר לעשות על-פי התקנון והם לא בסדר.

שלי יחימוביץ': יש המון דברים כאלה.

שלי יחימוביץ': עכשיו אנחנו באמת לקראת החלטה משמעותית למדי, שהיא לא מובנת מאליה – שינוי חוק-יסוד.

שלי יחימוביץ': תן לעשות פיליבסטר.

שלי יחימוביץ': מה יש?

שלי יחימוביץ': מה יקרה?

שלי יחימוביץ': אנשים יהיו כאן כל הלילה וידברו.

חיים כץ: יהיו כל הלילה ולא ידברו.

שלי יחימוביץ': למה להשתמש מייד בתקנון ולהגביל?

שלי יחימוביץ': למה לא לאפשר לכנסת לעשות את עבודתה?

זאב אלקין: נאפשר בוודאי, ואין לי ספק שניכנס כאן לתוך הלילה, אבל יש גבולות לכל דבר.

שלי יחימוביץ': בדקות הקרובות אצטרך ככל הנראה לקבל החלטה.

שלי יחימוביץ': אני אומרת שוב, נטיתי להצביע בעד.

שלי יחימוביץ': האירועים של היום מבחינה פרלמנטרית היו מאוד-מאוד מקוממים בעיניי.

שלי יחימוביץ': על כן אני עדיין שוקלת את צעדיי.

שלי יחימוביץ': אגב, אני מצפה מכולכם להיות פרטנרים שלי במאבק האמיתי, המאבק על התקציב.

זאב אלקין: את צודקת שזה יהיה המאבק האמיתי, בהחלט.

שלי יחימוביץ': אני מבקשת הסתייגות אחת לדיבור במליאה.

זאב אלקין: תודה רבה חברת הכנסת יחימוביץ.

זאב אלקין: לפנים משורת הדין, למרות שנעלנו את רשימת הדוברים, חבר הכנסת ברכה, אתה רוצה להגיד מילה?

זאב אלקין: אסביר לך מה קרה.

זאב אלקין: ביקשת שההסתייגויות שלך שהופיעו ברשימה שהגיש חבר הכנסת אורון יעלו למליאה, וזה מקובל.

זאב אלקין: חבר הכנסת אורון הציג אותן.

זאב אלקין: אבל אחר-כך הגשתם הסתייגות נוספת שלא הוצגה.

זאב אלקין: אם אתה יכול, תציג אותה במשפט אחד כדי שנוכל להעלות גם אותה למליאה.

מוחמד ברכה: אדוני, אין לי אשליות שהרוב כאן יקבל אותן, בין אם הן מהותיות או טכניות.

מוחמד ברכה: לכן אני מבקש שהכול יעלה למליאה.

מרב תורג'מן: בסדר, אין בעיה.

זאב אלקין: תודה רבה.

זאב אלקין: מר יואל בריס, אתה רוצה לענות?

יואל בריס: אני מבקש קודם כול להציג את הסיכום שאליו הגענו ביחד עם משרד המשפטים, לפי הערה של היועץ המשפטי של הכנסת.

יואל בריס: סעיף 3ג רבא לחוק-יסוד: משק המדינה מדבר על הצעת חוק תקציבית ועל הסתייגות תקציבית.

יואל בריס: לכאורה אם לא ניתן התייחסות ספציפית בהצעת החוק של היום לעניין הזה, יכולה להיות פרשנות שה-5 מיליון ייספרו על השנתיים.

יואל בריס: משמע, ש-2.5 מיליון ב-2009 ו-2.5 מיליון ב-2010 ייספרו כהצעת חוק תקציבית, ולא זו היתה הכוונה.

יואל בריס: לכן אנו מציעים בסוף סעיף 1 להוסיף סעיף קטן (ג), וזה לשונו: "על אף האמור בסעיף זה, לעניין פסקה (2) בהגדרה 'הצעת חוק תקציבית' ופסקה (1) בהגדרה 'הסתייגות תקציבית' שבסעיף 3ג(ד) לחוק-יסוד: משק המדינה, יראו בכל אחת מהשנים 2009 ו-2010 כשנת תקציב נפרדת.

יואל בריס: " המשמעות היא כמובן ש-5 מיליון ייספרו כ-5 מיליון ב-2009 ו-5 מיליון ב-2010 וזה גורם לכך שאין הגבלה נוספת על סמכות חברי הכנסת בהגשת הצעות חוק פרטיות.

זאב אלקין: תודה רבה.

זאב אלקין: אני מכריז על הפסקה של 4 דקות.

זאב אלקין: נתכנס כאן ב-17:15 לצורך ההצבעה.

זאב אלקין: (הישיבה נפסקה ב-17:10 ונתחדשה ב-17:20)

זאב אלקין: חברי הכנסת, אנחנו מתחילים בהצבעות על הצעת החוק בהכנה לקריאה השנייה והשלישית.

זאב אלקין: נקרא את הסעיף ולאחר מכן את ההסתייגות.

שלי יחימוביץ': אני רוצה למחות על מה שנהגתי למחות רבות בוועדת הכספים כשעסקנו בנושאים חשובים מאוד, שאנשים לא משתתפים בדיון ואז באים ומצביעים.

שלי יחימוביץ': אני מוחה.

זאב אלקין: חברת הכנסת יחימוביץ, לצערי זה קורה, גם בקואליציה וגם באופוזיציה כפי שאת רואה.

שלי יחימוביץ': במיוחד בסעיפי חוק ההסדרים.

שי חרמש: מצביעים כאן כרגע על 600 מיליארד שקלים ואנשים שמצביעים לא יודעים על מה מדובר.

חיים כץ: כאילו זה קורה לראשונה בכנסת.

זאב אלקין: חבר הכנסת חרמש, אני מניח שחברי הכנסת מן האופוזיציה, שטענו שזה דיון שדורש ימים וחשוב מאוד לדון בו, והתברר ששעתיים זה יותר מדי לדיון הרציני - - -

חיים כץ: לא, הם ישבו בחדר לדון.

זאב אלקין: אז הם יתקנו את דרכיהם.

ציון פיניאן: חבר הכנסת חרמש, תיקון – זה 650 מיליארד שקלים.

שי חרמש: כבר הגדלתם?

שי חרמש: היה 292 מיליארד.

שי חרמש: לא אתווכח.

שי חרמש: אבי זכרונו לברכה היה אומר: גם זה אין לי, וגם זה לא היה לי.

אלי אפללו: אני מבקש להזמין לכאן את נגיד בנק ישראל, לשמוע את דעתו.

זאב אלקין: תודה רבה, חבר הכנסת אפללו, אבל השלב של הדיון הסתיים.

זאב אלקין: אפילו נרשמת לדיון וחיכינו לך, אבל לצערי לא באת.

זאב אלקין: חברת הכנסת אדטו ביקשה לדבר במקומך, ודיברה.

זאב אלקין: השלב של הדיון הסתיים.

זאב אלקין: הגענו לשלב ההצבעות.

אלי אפללו: אולי אפשר לשמוע את נגיד בנק ישראל.

זאב אלקין: עכשיו נקרא סעיף-סעיף, נתחיל משם החוק, ונצביע על ההסתייגויות.

זאב אלקין: לאחר מכן נצביע על הסעיף כנוסח הצעת הוועדה, או לאחר הכנסת ההסתייגות.

זאב אלקין: הדבר הראשון הוא שם החוק.

מרב תורג'מן: שם החוק: "הצעת חוק-יסוד: תקציב המדינה לשנים 2009 ו-2010 (הוראות מיוחדות) (הוראת שעה), התשס"ט-2009".

מרב תורג'מן: אומר פעם אחת את שמות חברי הכנסת בכל אחת מקבוצות המסתייגים ולאחר מכן אשתמש רק בשמות הקבוצות.

מרב תורג'מן: לשם החוק: חברי הכנסת חיים אורון, אילן גילאון וניצן הורוביץ (להלן – קבוצת מרצ), חברי הכנסת ציפי ליבני, שאול מופז, דליה איציק, צחי הנגבי, רוני בר-און, זאב בוים, מאיר שטרית, רוחמה אברהם-בלילא, אבי דיכטר, מרינה סולודקין, יואל חסון, גדעון עזרא, יעקב אדרי, אלי אפללו, זאב בילסקי, רונית תירוש, חיים רמון, נחמן שי, רוברט טיבייב, מגלי והבה, רחל אדטו, יוחנן פלסנר, שי חרמש, ישראל חסון, אריה ביבי, עתניאל שנלר ואורית זוארץ (להלן – קבוצת קדימה), חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוייד, דב חנין ועפו אגבאריה (להלן – קבוצת חד"ש), חברי הכנסת ג'אמל זחאלקה, סעיד נפאע וחנין זועבי (להלן – קבוצת בל"ד), חברי הכנסת אברהים צרצור, אחמד טיבי, טלב אלסאנע ומסעוד גנאים (להלן – קבוצת רע"ם-תע"ל) וחברי הכנסת יעקב כץ, אורי אריאל, אריה אלדד ומיכאל בן-ארי (להלן – קבוצת האיחוד הלאומי) מציעים: במקום "הצעת חוק-יסוד: תקציב המדינה לשנים 2009 ו-2010 (הוראות מיוחדות) (הוראת שעה)" יבוא "הצעת חוק-יסוד: ביטול תפקידה של הכנסת כגורם מבקר ומפקח על עבודת הממשלה".

זאב אלקין: אנחנו מצביעים קודם כול על ההסתייגות של חברי הכנסת שנזכרו להלן.

זאב אלקין: מי בעד ההסתייגות?

זאב אלקין: הצבעה בעד ההצעה של קבוצת מרצ, קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת האיחוד הלאומי לשם החוק – 5 נגד – רוב נמנעים – אין ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: ההצעה לא נתקבלה.

אלי אפללו: אני מבקש התייעצות סיעתית.

זאב אלקין: עדיין לא סיימתי לסכם את ההצבעה על הסעיף הזה.

זאב אלקין: חבר הכנסת אפללו, אנחנו באמצע ההצבעה.

זאב אלקין: אני מבקש לאפשר לי לסכם את תוצאות ההצבעה ולהבהיר מה הולך לקרות.

זאב אלקין: ההסתייגות לא נתקבלה.

זאב אלקין: היא עולה למליאה, אבל אני מפעיל לגביה את סעיף 104, כפי שאמרתי בתחילת הדיון, לפיו חברי כנסת שסיעתם מיוצגת בוועדה ולא נכחו בדיון הזה – אני מוסיף את זה, זה שיקול הדעת שניתן לי לפי הסעיף – ההסתייגות לא תוזכר בשמם.

זאב אלקין: למשל, אם מדובר על קבוצת קדימה מהרשימה המוזכרת כאן, ההסתייגות הזאת תעלה בשם ארבעת חברי הוועדה שהם חברי הכנסת חרמש, תירוש, מולה ואורון.

אלי אפללו: אבל יש מחליפים.

זאב אלקין: ובדיון כאן היתה חברת הכנסת אדטו ונמצאים בהצבעה חברת הכנסת זוארץ וחבר הכנסת אפללו.

קריאה: וגם חבר הכנסת יעקב אדרי היה בדיון.

זאב אלקין: אבל יש לי 4 אנשים.

קריאה: תוסיף את השם שלהם.

קריאה: שיהיה להם לבריאות.

זאב אלקין: בסדר, גם חבר הכנסת אדרי.

זאב אלקין: בקבוצת קדימה השמות שנשארים לגבי ההסתייגות הזאת הם חבר הכנסת שי חרמש, חברת הכנסת אורית זוארץ במקום חברת הכנסת רונית תירוש, חברת הכנסת רחל אדטו במקום חבר הכנסת שלמה מולה, וכן חבר הכנסת אלי אפללו וחבר הכנסת יעקב אדרי שנכחו בדיון.

זאב אלקין: זה לגבי קבוצת קדימה.

זאב אלקין: לגבי קבוצת מרצ שמיוצגת כאן על-ידי חבר הכנסת חיים אורון וחבר הכנסת אילן גילאון שנכחו בדיון, ההסתייגות מיוצגת על-ידי שניהם.

זאב אלקין: לגבי כל הקבוצות האחרות – הן לא מיוצגות בוועדה ולכן זה עולה בשם כולם.

זאב אלקין: חבר הכנסת אפללו, ביקשת התייעצות סיעתית.

זאב אלקין: לפי התורה שלימדת אותי ב-3 שנים בכנסת, אני מכריז על התייעצות סיעתית של 2 דקות.

משה גפני: אי אפשר התייעצות סיעתית אחרי שהיתה הצבעה.

אלי אפללו: ביקשתי לפני.

זאב אלקין: התייעצות סיעתית של 2 דקות.

זאב אלקין: (הישיבה נפסקה ב-17:32 ונתחדשה ב-17:34)

זאב אלקין: ההתייעצות הסיעתית של סיעת קדימה הסתיימה.

אלי אפללו: אני מבקש רביזיה.

זאב אלקין: אנחנו מעלים להצבעה בקשה של חבר הכנסת אפללו לרביזיה על ההצבעה על ההסתייגות.

זאב אלקין: מי בעד הרביזיה?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד רביזיה על ההצבעה על ההסתייגות של קבוצת מרצ, קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת האיחוד הלאומי לשם החוק – מיעוט נגד – רוב נמנעים – אין בקשת הרביזיה לא נתקבלה.

זאב אלקין: רוב נגד ההצעה, מיעוט בעד ההצעה, אין נמנעים.

זאב אלקין: הרביזיה לא נתקבלה.

זאב אלקין: נצביע על שם הצעת החוק כפי שהוגש על-ידי הממשלה.

זאב אלקין: מי בעד שם החוק כנוסח הוועדה?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד שם החוק – 12 נגד – 4 נמנעים – אין שם החוק נתקבל.

זאב אלקין: 12 בעד, 4 נגד, אין נמנעים.

זאב אלקין: שם החוק נתקבל.

מרב תורג'מן: יש עוד הסתייגות של קבוצת חד"ש לשם החוק.

אלי אפללו: אם יש נוסח חדש אני מבקש להעלות את זה לדיון בוועדה.

מרב תורג'מן: זה לא נוסח חדש.

מרב תורג'מן: זה הסתייגות של קבוצת חד"ש.

זאב אלקין: אתה רוצה שאני אוריד הסתייגות של האופוזיציה בטענה של נושא חדש?

זאב אלקין: אני מוכן ללכת לקראתך.

אלי אפללו: לא שמעתי טוב.

משה גפני: צריך להיזהר באופוזיציה לא לעשות הרבה שטויות בגלל שאחרי זה אתה חוטף אותה חזרה ...

זאב אלקין: על-פי הצעת הייעוץ המשפטי, עליי לעשות רביזיה על שם החוק כדי לפתוח את זה שוב לדיון.

זאב אלקין: מי בעד הרביזיה על שם החוק?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד רביזיה על שם החוק – רוב נגד – מיעוט נמנעים – אין הרביזיה על שם החוק נתקבלה.

זאב אלקין: רוב בעד, מיעוט נגד, אין נמנעים.

זאב אלקין: הרביזיה על שם החוק נתקבלה.

זאב אלקין: אני מביא הסתייגות נוספת לשם החוק, בשם סיעת חד"ש.

אלי אפללו: אני מבקש רביזיה על ההצבעה הזאת.

זאב אלקין: אי אפשר לעשות רביזיה על רביזיה.

מרב תורג'מן: ההסתייגות הנוספת לשם החוק: קבוצת חד"ש מציעה: במקום "תקציב המדינה לשנים 2009 ו-2010" יבוא "נישול הכנסת מסמכותה כרשות מחוקקת".

זאב אלקין: מי בעד ההסתייגות של קבוצת חד"ש?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד ההצעה של קבוצת חד"ש לשם החוק – 5 נגד – רוב נמנעים – אין ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: ההסתייגות לא נתקבלה.

זאב אלקין: אני מביא להצבעה את שם החוק כנוסח הוועדה.

זאב אלקין: מי בעד שם החוק כנוסח הוועדה?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד שם החוק כנוסח הוועדה – 13 נגד – 4 נמנעים – אין שם החוק נתקבל.

זאב אלקין: שם החוק כנוסח הוועדה, נתקבל.

חיים אורון: ההסתייגויות עולות למליאה?

זאב אלקין: כן.

זאב אלקין: הודעתי שהן עולות עם מספר מצומצם יותר של חברי כנסת.

חיים אורון: נריב על זה במליאה.

אלי אפללו: חברת הכנסת רונית תירוש היתה כאן.

אלי אפללו: למה הורדת את ההסתייגות שלה?

אלי אפללו: היא היתה בהתחלת הדיון.

זאב אלקין: אנחנו מוסיפים גם את חברת הכנסת תירוש.

זאב אלקין: נעדכן את חבר הכנסת אורון לגבי השימוש בסעיף 104, מה הכלל שלפיו הכרזתי שאני משתמש.

זאב אלקין: בסיעות שמיוצגות בוועדה, חברי הכנסת שיירשמו על ההסתייגות יהיו אך ורק חברי כנסת שהיו בדיון.

זאב אלקין: את זה בסמכותי לקבוע לפי תקנון הכנסת.

חיים אורון: אני לא מכיר שהשתמשו אי-פעם בסעיף הזה.

חיים אורון: אם מתחיל כאן עידן חדש, אז במליאה גם יהיה סיפור חדש.

חיים אורון: לא רחוק היום שתישארו לבד.

חיים אורון: תוכלו לעשות גם כנסת בלי אופוזיציה.

זאב אלקין: חס וחלילה.

חיים אורון: אל תגיד "חס וחלילה".

חיים אורון: כך יהיה.

חיים אורון: הזכות האלמנטרית של חבר הכנסת שהסיעה שלו הגישה הסתייגויות באופן מסודר, לבטא את דעתו במליאת הכנסת.

חיים אורון: אתם פוגעים בעקרונות הבסיסיים של הפרלמנט.

חיים אורון: תיזהרו עם זה.

זאב אלקין: כך קובע תקנון הכנסת הקיים.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת חיים כץ מזכיר שזה כבר היה ב-2003-2004, אז האופוזיציה הלכה.

חיים אורון: נכון, עזבנו את הכנסת.

חיים כץ: הייתי שם.

זאב אלקין: אירע גם כמה פעמים בקדנציה האחרונה שהאופוזיציה הלכה.

חיים אורון: מאה אחוז, אין לכם בעיה.

חיים אורון: אתם לא צריכים אופוזיציה בכלל ...

זאב אלקין: צריכים מאוד.

חיים אורון: אם אתם רוצים שנהיה הכתובת שעליה מתגרדים – תמצאו כתובות אחרות.

זאב אלקין: אנחנו ממשיכים בדיון.

מרב תורג'מן: אני קוראת הסתייגות נוספת, הצעה להוספת סעיף לפני סעיף 1.

מרב תורג'מן: קבוצת מרצ, קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת האיחוד הלאומי מציעות: "לפני סעיף 1 יבוא: סעיף 1 – מטרת החוק מטרת החוק למנוע מהכנסת למלא את חובתה הפרלמנטרית הבסיסית ולחסוך לקואליציה את מלאכת הסחר מכר בין סיעות הקואליציה בשנת 2010, לה עֵד עם ישראל ערב אישור תקציב המדינה.

מרב תורג'מן: "

זאב אלקין: אני מנסה להבין מי מצביע עכשיו בסיעת קדימה.

אלי אפללו: מסיעת קדימה מצביעים חברי הכנסת שנלר, אדטו, אני ואורון.

זאב אלקין: הייעוץ המשפטי רוצה לדעת מי מצביע בשם קדימה.

אורית קורן: משהו צריך להיות כאן מדויק, אז לפחות הרשימה השמית.

זאב אלקין: אם כך, מטעם סיעת קדימה מצביעים חברי הכנסת שנלר, אפללו, חרמש ואורון.

זאב אלקין: כלומר, חברת הכנסת אדטו וחברת הכנסת זוארץ לא מצביעות בהסתייגות הזאת.

זאב אלקין: אני מעלה את ההסתייגות שהוקראה לפני רגע להצבעה.

זאב אלקין: מי בעד ההסתייגות?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד ההצעה של קבוצת מרצ, קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת האיחוד הלאומי לסעיף לפני סעיף 1 – 4 נגד – רוב נמנעים – אין ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: ההסתייגות לא התקבלה.

אלי אפללו: אני מבקש רביזיה.

זאב אלקין: אני מביא את הרביזיה להצבעה.

זאב אלקין: מי בעד הרביזיה?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד רביזיה על ההצבעה על ההצעה של קבוצת מרצ, קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת האיחוד הלאומי לסעיף לפני סעיף 1– 4 נגד – רוב נמנעים – אין הרביזיה לא נתקבלה.

זאב אלקין: הרביזיה לא נתקבלה.

זאב אלקין: ההצעה לא התקבלה ותהפוך להסתייגות.

זאב אלקין: אני מפעיל לגביה את סעיף 104 בתקנון, באותן מגבלות כפי שאמרתי לפני ההסתייגות הראשונה.

זאב אלקין: זה נכון לגבי כל ההסתייגויות גם בהמשך.

זאב אלקין: אנחנו ממשיכים הלאה להסתייגויות לסעיף 1.

מרב תורג'מן: אני קוראת את סעיף 1.

מרב תורג'מן: סעיף 1 – תקציב דו-שנתי לשנים 2009 ו-2010 "(א) על אף האמור בסעיפים 3(א)(2) ו-(ב)(1) ו-3א לחוק-יסוד: משק המדינה – (1) תקציב המדינה לשנים 2009 ו-2010 יהיה תקציב דו-שנתי שיביא את הוצאות הממשלה הצפויות והמתוכננות לכל אחת מהשנים האמורות (בחוק-יסוד זה – התקציב הדו-שנתי); התקציב הדו-שנתי ייקבע בחוק אחד (בחוק-יסוד זה – חוק התקציב הדו-שנתי); (2) הממשלה תניח על שולחן כנסת את הצעת חוק התקציב הדו-שנתי במועד שקבעה הכנסת או ועדה מוועדותיה שהכנסת הסמיכה לכך, אך לא יאוחר מיום כ"ד בסיוון התשס"ט (16 ביוני 2009); (3) תכנית התקציב הרב-שנתית שתניח הממשלה על שולחן הכנסת לגבי השנים 2009 ו-2010, תכלול את הצעת חוק התקציב הדו-שנתי וכן את תכנית התקציב לשנת 2011; הצעת חוק התקציב לשנת 2011 שתגיש הממשלה לכנסת תתבסס על התכנית הרב-שנתית האמורה.

מרב תורג'מן: "

זאב אלקין: ניגש להצבעה של שורה שלמה של הסתייגויות לסעיף קטן 1(א).

מרב תורג'מן: לסעיף 1(א)(1): קבוצת מרצ, קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת האיחוד הלאומי מציעות: במקום "לשנים 2009 ו-2010" יבוא "לשנת 2009", במקום "דו-שנתי" יבוא "שנתי" ובמקום הסיפה החל במילים "לכל אחת מהשנים" יבוא "לשנת 2009".

זאב אלקין: מי בעד ההסתייגות שהוקראה כרגע?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד ההצעה של קבוצת מרצ, קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת האיחוד הלאומי לסעיף 1(א)(1) – 4 נגד – רוב נמנעים – אין ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: ההצעה לא נתקבלה.

אלי אפללו: אני מבקש רביזיה.

זאב אלקין: לבקשת הרביזיה של חבר הכנסת אפללו, מי בעד הרביזיה?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד בקשת הרביזיה על ההצעה על ההצעה של קבוצת מרצ, קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת האיחוד הלאומי לסעיף 1(א)(1) – 4 נגד – רוב נמנעים – אין הרביזיה לא נתקבלה.

זאב אלקין: הרביזיה לא נתקבלה.

זאב אלקין: ההצעה לא נתקבלה והיא תעלה למליאה כהסתייגות, בהגבלות של סעיף 104, לפי הכלל כאמור לעיל לגבי ההסתייגויות הקודמות.

מרב תורג'מן: הסתייגות נוספת לסעיף 1(א)(1).

מרב תורג'מן: קבוצת חד"ש מציעה: במקום האמור בו יבוא "תקציב המדינה לשנת 2009 יביא את הוצאות הממשלה הצפויות והמתוכננות לשנת התקציב 2009".

חיים אורון: אני מבקש לצרף אותי ואת כל הסיעות האחרות להסתייגות הזאת.

חיים אורון: אם משחקים – אז משחקים.

חיים אורון: אתם תשבו כאן עד הסדר.

חיים אורון: את כל הסיעות האחרות.

זאב אלקין: אתה מדבר בשם כל הסיעות?

חיים אורון: כן.

חיים אורון: נתנו לי מנדט בלתי מוגבל שעליו חתומות כל סיעות האופוזיציה.

זאב אלקין: אנהג כפי שינחה אותי הייעוץ המשפטי.

זאב אלקין: הייעוץ המשפטי אומר לי שזה בלתי אפשרי.

עידו עשת: ההסתייגות היא של חבר הכנסת והוא צריך לחתום עליה.

אלי אפללו: אבל הוא מצטרף.

עידו עשת: הוא לא יכול כי חבר הכנסת צריך לחתום על ההסתייגות.

חיים אורון: אתם שוברים כאן את כל הכללים של ועדת הכספים.

חיים אורון: יושב כאן מר טמיר כהן.

חיים אורון: אתם מביאים את התקנון.

חיים אורון: יכול להיות שהסעיפים הללו כלולים בתקנון, אולם במשך שנים ועדת הכספים פעלה כך ואיכשהו עברנו את השנים האלה בשלום.

אלי אפללו: אני מבקש הפסקה כדי לאפשר להחתים את חברי הכנסת על ההסתייגות.

חיים אורון: עו"ד עידו עשת, אם אתה רוצה עכשיו לעשות לנו בית-ספר - - -

זאב אלקין: חבר הכנסת אורון, בשמחה אתן לצרף את חברי הכנסת הנוספים במידה והייעוץ המשפטי ירשה לי.

חיים אורון: אני מבקש התייעצות סיעתית על התנהלות ההצבעה.

חיים אורון: אני מבקש שתאפשר לנו שעה כי אני מבקש לאסוף את כל האופוזיציה לדיון על מה שקורה כאן.

זאב אלקין: לא אאפשר כעת התייעצות סיעתית.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, אני מציע שנתקדם ונפעל לפי התקנון.

אלכס מילר: באמת.

חיים אורון: אתם עושים כאן דברים שלא נעשו מעולם.

זאב אלקין: חבר הכנסת אורון, הנטייה שלי לאשר את שביקשת.

זאב אלקין: אני רק שואל את הייעוץ המשפטי אם זה מותר לי.

זאב אלקין: הנטייה שלי לאשר.

זאב אלקין: אם היועץ המשפטי מאפשר לי, אאשר.

אלי אפללו: כל הזמן זה היה כך.

עידו עשת: כדי להעלות הסתייגות אנחנו נדרשים לחתימה של חברי הכנסת המסתייגים.

חיים אורון: היה מקובל כאן שהביאו ספר שלם.

חיים אורון: יעיד מר טמיר כהן, יעיד חבר הכנסת גפני, תעיד חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

חיים אורון: לא רק בחוק ההסדרים.

חיים אורון: חברי הכנסת מסיעת חד"ש מעולם לא באו לישיבה כאן.

חיים אורון: היו שולחים על-ידי מזכיר הסיעה את ההסתייגויות וההסתייגויות עלו לדיון.

חיים אורון: אתם רוצים לשנות את הכללים – תשנו אותם, אבל לא כך.

זאב אלקין: חבר הכנסת אפללו, אני מניח שאתה בוודאי לא תרצה שאנהג בניגוד להנחיה ברורה של הייעוץ המשפטי.

זאב אלקין: אני מבקש מהם למצוא לזה פתרון.

זאב אלקין: תיכף הם יתייעצו ביניהם.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אולי תרשה לי להציע הצעה.

משה גפני: הכללים בוועדת הכספים היו אלה, שהיו מביאים חבילות והיו מגישים את ההסתייגויות.

משה גפני: לא הסתכלו על התקנון וקיבלו את זה כפי שחבר הכנסת חיים אורון מציע עכשיו.

משה גפני: אבל היו עוד כללים.

משה גפני: היו יושבים בוועדת הסכמות ולא היו עושים דברים שהם מעבר להיגיון.

משה גפני: אפשר לעשות פיליבסטר ואפשר להגיע עד ליל הסדר.

משה גפני: יש כאן גם עובדים של הכנסת.

משה גפני: אנחנו נמצאים ערב פסח.

חיים אורון: כבר "הבאת" בשעה כזאת את העובדים?

חיים אורון: "תביא" אותם ב-12 בלילה.

חיים אורון: דחילק, אנחנו בעסק הזה שנים רבות.

משה גפני: חבר הכנסת אורון, אתה יכול לא לקבל את דבריי או כן לקבל אותם.

משה גפני: אני בעד לחזור לכללים הרגילים, לקבל את ההסתייגויות כפי שהן, להגיע לוועדת הסכמות שם ייקבע כמה מדברים ומי מדבר, ולא להגביל אף אחד.

משה גפני: אנחנו גם נראים לא יפה כלפי חוץ.

משה גפני: הרי בסופו של דבר יש כאן רוב ומיעוט וצריך לגמור את העניין הזה באופן מסודר.

זאב אלקין: אגב, יושב-ראש הכנסת הציע את זה.

משה גפני: לא לפגוע ביכולת הביטוי של חבר הכנסת, אבל להגיע לאיזשהו פתרון הגיוני.

זאב אלקין: זאת היתה עצתו של יושב-ראש הכנסת, ובמידה והיא מקובלת על האופוזיציה אחזור בי מכוונתי להשתמש בסעיף 104.

קריאה: מה קרה?

קריאה: כל אנשי קדימה הגיעו לכאן.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, אני שמח שקדימה מכפילה את מספר האנשים שלה.

אלכס מילר: הם כנראה לא כל-כך סומכים על אנשיהם החברים בוועדה אז הם מביאים יותר מדי אנשים לכאן.

אלכס מילר: אפשר להתקדם עם ההצבעה?

יוחנן פלסנר: בניגוד למפלגות אחרות לנו יש חברי כנסת.

יוחנן פלסנר: לא כולם קיבלו ג'ובים.

יוחנן פלסנר: אנחנו מכבדים את הכנסת.

זאב אלקין: חבר הכנסת פלסנר, לצערי לא ראינו את זה בזמן הדיון שהתנהל כאן.

אלכס מילר: הם כנראה לא כל-כך סומכים על האנשים שלהם בעת ההצבעה אז הם מביאים עוד ועוד.

זאב אלקין: חבר הכנסת אורון, נשאלה כאן שאלה על-ידי חבר הכנסת גפני.

זאב אלקין: אני מצטרף לשאלתו.

זאב אלקין: זאת היתה גם ההצעה של יושב-ראש הכנסת, עוד במליאה, שתוקם ועדת הסכמות ותגיע להסכמות, כפי שהיה נהוג תמיד בסוגיות מן הסוג הזה.

זאב אלקין: אם ההצעה הזאת מקובלת על האופוזיציה אזי אני חוזר מי מכוונתי להפעיל את סעיף 104.

חיים אורון: היות ואתה מזכיר את העניין של תמיד, ידידי חבר הכנסת גפני, ועדת הסכמות היתה קמה תמיד אחרי שראינו מה יש לפנינו, אחרי שנגמר התהליך.

חיים אורון: ייגמר בוועדה, נתחיל לדבר, קצת נוציא את העצבים ואז נראה מה עושים.

משה גפני: אני בעד.

זאב אלקין: מקובל עליי.

זאב אלקין: מה שאמרת עכשיו, חבר הכנסת אורון - - -

חיים אורון: אני לא אומר כלום.

חיים אורון: אני אומר: בואו נגמור את החקיקה ונתחיל את הדיון במליאה ונראה את העצבים של כולם וניפגש לדיון.

חיים אורון: זה הכול.

זאב אלקין: מה שאמרת עכשיו, חבר הכנסת אורון, מביא אותי להחלטתי לא להשתמש בסמכויות שניתנו לי בסעיף 104.

זאב אלקין: כל השמות של חברי הכנסת שהיו רשומים על ההסתייגות מלכתחילה ימשיכו להיות רשומים עליה, כולל גם ההסתייגויות שעברו כבר.

חיים אורון: תודה.

מרב תורג'מן: ולעניין ההסתייגות הזאת?

זאב אלקין: אני מניח שאתה מוותר על בקשתך להצטרף להסתייגות של חד"ש.

חיים אורון: אכן כן.

זאב אלקין: בסדר.

זאב אלקין: אנחנו ממשיכים בהצבעה על ההסתייגויות.

משה גפני: אולי אפשר לבקש גם מחבר הכנסת אפללו, שמידי פעם בפעם ישכח איזו רביזיה.

משה גפני: אלי, תשחרר את האנשים.

משה גפני: הם צריכים לעזור בבית לפסח ...

יוחנן פלסנר: אנחנו עושים ביעור חמץ בכנסת קודם ...

זאב אלקין: הודעתי שאני לא משתמש בסמכויות שניתנו לי לפי סעיף 104.

חיים אורון: אני אפילו הולך לקראתך.

חיים אורון: אני מוותר על - - - נצביע לפי רוב ומיעוט, תעלו את הכול למעלה.

חיים אורון: החגיגה תהיה במליאה.

חיים אורון: תאשרו את הסעיפים.

חיים אורון: ההסתייגויות יעלו למליאה.

זאב אלקין: יש כאן ספק לגבי ההסתייגות האחרונה של סיעת חד"ש, אם הצבענו עליה או לא.

זאב אלקין: למען הסר ספק נצביע עליה פעם נוספת.

זאב אלקין: מי בעד ההסתייגות של קבוצת חד"ש?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד ההצעה של קבוצת חד"ש לסעיף 1(א)(1) – 4 נגד – רוב נמנעים – אין ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: ההסתייגות לא נתקבלה.

זאב אלקין: לגבי שאר ההסתייגויות, האם המציעים עומדים על בקשתם להצביע?

חיים אורון: אני מוותר על ההצבעה.

זאב אלקין: הייעוץ המשפטי אומר שצריך להצביע.

משה גפני: אדוני היועץ המשפטי, עם כל הכבוד, התקנון של הכנסת נעשה כדי לעזור לחברי הכנסת.

משה גפני: ברגע שחבר הכנסת המציע אומר: ויתרתי על ההתמודדות, אני יודע איפה הרוב והמיעוט, אני רוצה להעלות את ההסתייגות למליאה, אפשר להצביע הצבעה אחת על הכול.

משה גפני: הרי זה הכלי שנמצא בידיו.

משה גפני: אם הוא מתעקש, אתה צריך לאפשר לו, אבל אם ביוזמתו הוא מוותר – מוותרים.

משה גפני: הנוהג בכנסת חשוב יותר מהתקנון.

עידו עשת: נכון.

עידו עשת: השאלה מה משמעות הוויתור.

עידו עשת: אם עולה הסתייגות מהותית, והיא יכולה להיות גם מוצבעת, עליה לעבור גם את ההצבעה בוועדה.

חיים כץ: חבר הכנסת גפני, תן לו להריץ את ההצבעות מהר.

משה גפני: זה 60 הצבעות.

זאב אלקין: יש פתרון פשוט.

זאב אלקין: נעשה את זה מהר.

זאב אלקין: היכן שאפשר לחבר הסתייגויות אני מציע לייעוץ המשפטי שיחבר אותן, והיכן שלא – לא.

עידו עשת: זה נעשה כבר.

זאב אלקין: בואו נעשה את זה מהר.

זאב אלקין: זה לא כל-כך ארוך.

מרב תורג'מן: לסעיף 1(א)(2), קבוצת מרצ, קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת האיחוד הלאומי מציעות: במקום "כ"ד בסיוון התשס"ט (16 ביוני 2009)" יבוא "י' באייר התשס"ט (4 במאי 2009)".

זאב אלקין: מי בעד ההסתייגות?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד ההצעה של קבוצת מרצ, קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת האיחוד הלאומי לסעיף 1(א)(2) – 4 נגד – רוב נמנעים – אין ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: יש עוד הסתייגויות לסעיף הזה?

מרב תורג'מן: לכל אחד מתוך קבוצת מרצ יהיה זמן דיבור.

מרב תורג'מן: לחלופין: במקום "כ"ד בסיוון התשס"ט (16 ביוני 2009)" יבוא "י"ז באייר התשס"ט (11 במאי 2009)".

זאב אלקין: מי בעד ההסתייגות?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד ההצעה לחלופין של קבוצת מרצ, קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת האיחוד הלאומי לסעיף 1(א)(2) – 4 נגד – רוב נמנעים – אין ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: ההצעה לא נתקבלה.

משה גפני: אם ההסתייגות תתקבל במליאה, אדוני היועץ המשפטי, אני מודיע לך חד-משמעית, אני אהיה כבר יושב-ראש הוועדה אז, זה לא יעבור במליאה אלא ירד בחזרה לוועדה.

משה גפני: אז בשביל מה?

מרב תורג'מן: לחלופין: במקום "כ"ד בסיוון התשס"ט (16 ביוני 2009)" יבוא "ב' בסיוון התשס"ט (25 במאי 2009)".

זאב אלקין: מי בעד ההסתייגות?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד ההצעה לחלופין נוסף של קבוצת מרצ, קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת האיחוד הלאומי לסעיף 1(א)(2) – 4 נגד – רוב נמנעים – אין ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: ההצעה לא נתקבלה.

מרב תורג'מן: לאותו סעיף, קבוצת חד"ש מציעה: במקום הסיפה החל במילים "הדו שנתי" יבוא "לשנת 2009, תוך 45 ימים מיום כינון הממשלה".

זאב אלקין: מי בעד ההסתייגות?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד ההצעה של קבוצת חד"ש לסעיף 1(א)(2) – 4 נגד – רוב נמנעים – אין ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: ההצעה לא נתקבלה.

מרב תורג'מן: לסעיף 1(א)(3), קבוצת מרצ, קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת האיחוד הלאומי מציעות: במקום "הרב-שנתית" יבוא "השנתית", במקום "לגבי השנים 2009 ו-2010" יבוא "לגבי שנת 2009", במקום "הצעת חוק התקציב הדו-שנתי" יבוא "הצעת חוק התקציב השנתית" ובכל מקום במקום "לשנת 2011" יבוא "לשנים 2011, 2012 ו-2013".

זאב אלקין: מי בעד ההסתייגות?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד ההצעה של קבוצות לסעיף 1(א)(3) – 4 נגד – רוב נמנעים – אין ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: ההצעה לא נתקבלה.

מרב תורג'מן: הסתייגות נוספת של קבוצת חד"ש.

מרב תורג'מן: קבוצת חד"ש מציעה: הסעיף – יימחק.

זאב אלקין: מי בעד ההסתייגות?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד ההצעה של קבוצת חד"ש לסעיף 1(א)(3) – 4 נגד – רוב נמנעים – אין ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: אני מביא להצבעה את סעיף 1(א) כולו כנוסח הוועדה.

זאב אלקין: מי בעד?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד סעיף 1(א) – רוב נגד – 4 נמנעים – אין הסעיף נתקבל.

זאב אלקין: סעיף 1(א) נתקבל כנוסח הוועדה.

מרב תורג'מן: אני קוראת את סעיף 1(ב).

מרב תורג'מן: "בשנת 2011 יראו, לעניין סעיף 3ב(א) לחוק-יסוד: משק המדינה, את חלק התקציב הדו-שנתי המתייחס להוצאות הממשלה הצפויות והמתוכננות לשנת 2010, כתקציב השנתי הקודם.

מרב תורג'מן: " ההסתייגות לסעיף 1(ב), קבוצת מרצ, קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת האיחוד הלאומי מציעות: הסעיף – יימחק.

זאב אלקין: מי בעד ההסתייגות?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד ההצעה של קבוצת מרצ, קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת האיחוד הלאומי לסעיף 1(ב) – 4 נגד – רוב נמנעים – אין ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: אנחנו מצביעים על סעיף 1(ב) כנוסח הוועדה.

זאב אלקין: מי בעד?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד סעיף 1(ב) – רוב נגד – 4 נמנעים – אין הסעיף נתקבל.

זאב אלקין: סעיף 1(ב) נתקבל כנוסח הוועדה.

מרב תורג'מן: אני ממשיכה לסעיף 1(ג).

מרב תורג'מן: זה הנוסח שהוצע כתוספת על-ידי הממשלה.

מרב תורג'מן: זה התיקון לנוסח.

מרב תורג'מן: "על אף האמור בסעיף זה, לעניין פסקה (2) להגדרה "הצעת חוק תקציבית" ופסקה (1) להגדרה "הסתייגות תקציבית" שבסעיף 3ג(ד) לחוק-יסוד: משק המדינה, יראו בכל אחת מהשנים 2009 ו-2010 כשנת תקציב נפרדת.

מרב תורג'מן: "

חיים אורון: אני מבקש, היות והנוסח לא מונח בפנינו, לרשום הסתייגות בשם כל קבוצות האופוזיציה.

חיים אורון: ההצעה של הקבוצות: למחוק את "2010".

זאב אלקין: אני מצביע על ההסתייגות של כל הקבוצות.

זאב אלקין: מי בעד ההסתייגות?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד ההצעה של קבוצת מרצ, קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת האיחוד הלאומי לסעיף 1(ג) – 4 נגד – רוב נמנעים – אין ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: מי בעד סעיף 1(ג) כנוסח הוועדה?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד סעיף 1(ג) – רוב נגד – 4 נמנעים – אין הסעיף נתקבל.

זאב אלקין: סעיף 1(ג) נתקבל כנוסח הוועדה.

מרב תורג'מן: סעיף 2 – התפזרות הכנסת בשל אי-קבלת חוק התקציב הדו-שנתי "על אף האמור בסעיף 36א לחוק-יסוד:

מרב תורג'מן: הכנסת, היום הקובע לגבי חוק התקציב הדו-שנתי יהיה 107 ימים מיום כינון הממשלה.

מרב תורג'מן: " לסעיף 2, קבוצת מרצ, קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת האיחוד הלאומי מציעות: במקום "התקציב הדו-שנתי" יבוא "התקציב השנתי".

זאב אלקין: מי בעד ההסתייגות?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד ההצעה של קבוצת מרצ, קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת האיחוד הלאומי לסעיף 2 – 4 נגד – רוב נמנעים – אין ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: ההצעה לא נתקבלה.

מרב תורג'מן: קבוצת מרצ, קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת האיחוד הלאומי מציעות: במקום "יהיה 107 ימים" יבוא "יהיה 60 ימים".

זאב אלקין: מי בעד ההסתייגות?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד ההצעה הנוספת של קבוצת מרצ, קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת האיחוד הלאומי לסעיף 2 – 4 נגד – רוב נמנעים – אין ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: ההצעה לא נתקבלה.

מרב תורג'מן: לחלופין: במקום "יהיה 107 ימים" יבוא "יהיה 61 ימים".

זאב אלקין: מי בעד ההסתייגות?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד ההצעה לחלופין של קבוצת מרצ, קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת האיחוד הלאומי לסעיף 2 – 4 נגד – רוב נמנעים – אין ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: ההצעה לא נתקבלה.

מרב תורג'מן: לחלופין: במקום "יהיה 107 ימים" יבוא "יהיה 62 ימים".

זאב אלקין: מי בעד ההסתייגות?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד ההצעה לחלופין הנוספת של קבוצת מרצ, קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת האיחוד הלאומי לסעיף 2 – 4 נגד – רוב נמנעים – אין ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: ההצעה לא נתקבלה.

חיים אורון: אני מוותר על "64 ימים".

מרב תורג'מן: באותו אופן, יש כאן שתי הסתייגויות לדיבור: במקום "יהיה 107 ימים" יבוא "יהיה 63 ימים".

מרב תורג'מן: במקום "יהיה 107 ימים" יבוא "יהיה 65 ימים".

משה גפני: הוא ויתר.

מרב תורג'מן: אז אין צורך להצביע.

מרב תורג'מן: יש הסתייגות של חבר הכנסת שי חרמש, שמציע: במקום "יהיה 107 ימים" יבוא "יהיה 106 ימים".

מרב תורג'מן: הוא ביקש שזאת תהיה הסתייגות מהותית.

זאב אלקין: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת חרמש?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד ההצעה של חה"כ שי חרמש לסעיף 2 – 4 נגד – רוב נמנעים – אין ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: נצביע על סעיף 2 כנוסח הוועדה.

זאב אלקין: מי בעד?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד סעיף 2 – רוב נגד – 4 נמנעים – אין הסעיף נתקבל.

זאב אלקין: סעיף 2 נתקבל כנוסח הוועדה.

מרב תורג'מן: סעיף 3 – התאמות "לעניין כל דין, יראו בשנים 2009 ו-2010 כשנת תקציב אחת, ובחוק התקציב הדו-שנתי כחוק תקציב שנתי של כל אחת מהשנים האמורות, בכפוף להוראות מיוחדות שייקבעו בחוק.

מרב תורג'מן: "

חיים אורון: יש לי שאלה מהותית.

חיים אורון: איך זה מתיישב עם הסעיף הנוסף שהכנסתם קודם?

חיים אורון: כאן כתוב שייראו בזה שנה אחת, ובסעיף קטן 1(ג) כתוב ההיפך.

זאב אלקין: כאן נכתב "בכפוף להוראות מיוחדות שייקבעו בחוק".

זאב אלקין: אחת מן ההוראות המיוחדות נקבעה כבר.

מרב תורג'מן: זה רק לעניין ההגדרה.

חיים אורון: בסעיף קטן 1(ג) אמרתם כי "יראו בכל אחת מהשנים 2009 ו-2010 כשנת תקציב נפרדת".

חיים אורון: איך תצאו מזה?

עידו עשת: בסעיף קטן 1(ג) נכתב "על אף האמור בסעיף זה".

עידו עשת: סעיף 3 להצעת החוק לעניין כל דין לא אמור להתייחס לחוק-יסוד.

עידו עשת: "דין" במובן הזה אינו חוק-יסוד.

עידו עשת: סעיף קטן 1(ג) מתייחס רק לחוק-היסוד ואילו סעיף 3 לא מתייחס לנושא הזה.

חיים אורון: אתם תאכלו את הדייסה הזאת ...

מרב תורג'מן: לסעיף 3, קבוצת מרצ, קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת האיחוד הלאומי מציעות: הסעיף – יימחק.

זאב אלקין: מי בעד ההסתייגות?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד ההצעה של קבוצת מרצ, קבוצת קדימה, קבוצת חד"ש, קבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת האיחוד הלאומי לסעיף 3 – 4 נגד – רוב נמנעים – אין ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: ההצעה לא נתקבלה.

זאב אלקין: נצביע על סעיף 3 כנוסח הוועדה.

זאב אלקין: מי בעד?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד סעיף 3 – רוב נגד – 4 נמנעים – אין הסעיף נתקבל.

זאב אלקין: סעיף 3 נתקבל כנוסח הוועדה.

זאב אלקין: הצעת החוק נתקבלה והיא תועבר לקריאה שנייה ושלישית במליאה.

נסים זאב: אני מבקש שתירשם לי הסתייגות רק לשם דיבור.

חיים אורון ואלי אפללו: אתה כבר לא יכול.

זאב אלקין: חבר הכנסת זאב, זה מאוחר מדי.

זאב אלקין: אי אפשר.

זאב אלקין: סיימנו להצביע.

נסים זאב: נמצאת כאן היועצת המשפטית לוועדת הכנסת.

נסים זאב: גברתי, אני מבקש לרשום לי הסתייגות לשם דיבור.

נסים זאב: אני מבקש שתרשמו לי שתי הסתייגויות, לא רק אחת.

זאב אלקין: סיימנו את הדיון בסעיף הראשון שעל סדר היום.

זאב אלקין: בחירת יושב-ראש לוועדת הכספים הזמנית

זאב אלקין: אנחנו עוברים לסעיף השני שעל סדר היום: בחירת יושב-ראש לוועדת הכספים הזמנית.

זאב אלקין: חברי ועדת הכספים, אני לא מאמין שאתם לא רוצים לקחת חלק בבחירה של יושב-ראש הוועדה.

זאב אלקין: חבריי חברי ועדת הכספים, בשמחה רבה, בכובע האחר שלי כיושב-ראש הוועדה המסדרת אני מביא בפניכם, בהתאם להוראות סעיף 10(א) לתקנון הכנסת, הוועדה המסדרת ממליצה לבחור בחבר הכנסת משה גפני לכהן כיושב-ראש ועדת הכספים הזמנית במקום חבר הכנסת זאב אלקין.

זאב אלקין: אני ממליץ על החלפתי ומינויו של חבר הכנסת גפני לתפקיד יושב-ראש הוועדה הזמנית.

זאב אלקין: מי בעד ההמלצה של הוועדה המסדרת?

זאב אלקין: מי נגד?

זאב אלקין: מי נמנע?

זאב אלקין: הצבעה בעד הצעת הוועדה המסדרת למינוי חבר הכנסת גפני ליושב-ראש ועדת הכספים הזמנית – כולם נגד – אין נמנעים – אין ההצעה נתקבלה.

זאב אלקין: חבר הכנסת גפני נבחר פה אחד.

זאב אלקין: חבר הכנסת גפני, כפי שהבטחתי, בעונג רב אני מעביר אליך את הפטיש הזה ואת השרביט.

זאב אלקין: בבקשה.

משה גפני: אני מודה לחבר הכנסת אלקין, יושב-ראש הקואליציה ויושב-ראש הוועדה המסדרת ויושב-ראש ועדת הכספים הזמנית עד כה, על שהביא לבחירתי כיושב-ראש ועדת הכספים.

משה גפני: אני מודה לו על העבודה שעשה.

משה גפני: אני מודה לכל החברים מכל הסיעות בכנסת שתמכו בי, בלי החשבונות של קואליציה ואופוזיציה.

משה גפני: אני מתרגש מכך ומודה להם.

משה גפני: בעזרת השם אשתדל למלא את תפקידי כמיטב יכולתי.

משה גפני: אשתדל להגיע להכי הרבה הסכמות, ככל שניתן, ואולי גם עכשיו נצליח להגיע להסכמות כדי לסיים את החוק הזה, שהוא שנוי במחלוקת, מוקדם ככל הניתן כאשר כל מי שירצה יוכל להתבטא.

משה גפני: תודה רבה לכם על הבחירה שלי.

זאב אלקין: תודה רבה אדוני היושב-ראש.

זאב אלקין: כאמור, בעונג רב העברתי אליך את שרביט הניהול של הוועדה, שנהניתי מאוד לעבוד בה בכנסת הקודמת.

זאב אלקין: התחלתי את כהונתי בוועדה תחת שרביט ניהולו של חבר כנסת מיהדות התורה, ואני חושב שזה כבר הפך לנוהג בכנסת, שוועדת הכספים מונהגת על-ידי חברי כנסת מיהדות התורה.

זאב אלקין: לקח לנו קצת זמן להגיע למעמד הזה, אבל אין לי ספק שתדע לנהל את הוועדה ביד רמה, ושחברי הכנסת החדשים עוד ילמדו רבות ממך, כפי שאני למדתי מקודמיך בתפקיד.

זאב אלקין: אין לי ספק גם שהוועדה הזאת תמשיך לעשות נאמנה את עבודתה בכנסת, גם כשצריך להפעיל ביקורת ופיקוח כלפי הממשלה וגם כשצריך לפעול להעברת רפורמות חשובות לצורך המשק בשעה לא פשוטה זאת.

זאב אלקין: בהצלחה.

זאב אלקין: כולנו נעמוד מאחוריך, כפי שעשינו עד עכשיו.

משה גפני: תודה רבה חבר הכנסת אלקין.

משה גפני: רשות הדיבור לחברת הכנסת שלי יחימוביץ.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, יש שני דברים שאני לא בטוחה שאתה רוצה שהציבור שלך יידע, והם עומק ואורך השנים של ההכרות שלנו ושיתוף הפעולה בינינו, וגם השקפת העולם הדומה שאנו חולקים בכל-כך הרבה עניינים.

שלי יחימוביץ': אני מוצאת בך לעתים קרובות מאוד פרטנר שממש מבין לעומק את השקפת עולמי ושותף לה באופן אותנטי.

שלי יחימוביץ': ניהלנו כמה וכמה מאבקים צודקים ביחד, בין אם הגנה על זכויותיהן של הגננות ברשת הגנים של אגודת ישראל, בין אם קיצור תקופת ההכשרה לשבים מחוץ-לארץ כדי שיהיו זכאים לביטוח בריאות ממלכתי.

שלי יחימוביץ': באופן כללי אנו רואים את הדברים עין בעין.

שלי יחימוביץ': אני מעריכה אותך מאוד.

שלי יחימוביץ': אתה פרלמנטר מצוין.

שלי יחימוביץ': אתה מהפרלמנטרים שלמדתי מהם רבות ואני בטוחה שתשכיל לנהל את הוועדה הזאת בכישרון רב.

שלי יחימוביץ': כלומר, גם לשרת את הקואליציה, כי מטבע הדברים את זה התפקיד מחייב, אבל אני בטוחה שכל אימת שתראה עוולה זועקת לשמיים תדע גם להילחם ולגייס קואליציות כדי להשיג דברים ברוח השקפת עולמך.

שלי יחימוביץ': אני מאחלת לך הצלחה גדולה מאוד ומבטיחה לך שיתוף פעולה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רשות הדיבור לחבר הכנסת אלי אפללו, השר לקליטת העלייה לשעבר.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, בשבילי לומר לך "אדוני היושב-ראש" זה כבוד.

אלי אפללו: במשך שנים רבות מאוד למדתי הרבה מאוד ממך, חבר הכנסת גפני.

אלי אפללו: דבר אחד אני יכול לומר, בכל ועדה שחבר הכנסת גפני נכנס אליה, ולא משנה באיזו ועדה ובאיזה נושא, הוא ידע מה לומר במקום הנכון ובזמן הנכון.

משה גפני: וגם לבדוק מי נמנע ...

אלי אפללו: חלק גדול ממה שלמדתי בכנסת, לחבר הכנסת גפני יש הרבה זכויות בכך, ואינני יודע אם זה זכויות.

אלי אפללו: אני משוכנע, כפי שאמרה חברת הכנסת שלי יחימוביץ, שעם כל הרגישות ועם כל האכפתיות בנושאים חברתיים, אני לא בטוח שיהיו למשרד האוצר חיים קלים אתך.

אלי אפללו: למרות שתפקידך יהיה להעביר את מה שיש להעביר, תדע גם לראות ש"צדק צריך לא רק להיעשות אלא גם להיראות".

אלי אפללו: תעשה את הדברים האלה, אני בטוח.

אלי אפללו: אני מאחל לך הצלחה מכל הלב.

אלי אפללו: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רשות הדיבור לחבר הכנסת אמנון כהן.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, אני מברך אותך על המינוי.

אמנון כהן: אני בטוח שתעשה את העבודה על הצד הטוב ביותר.

אמנון כהן: אני זוכר איך ניהלת את הדיונים בוועדת הפנים והגנת הסביבה ביד רמה, עם הרבה דברי חקיקה.

אמנון כהן: גם כאן אני בטוח שתעשה את העבודה על הצד הטוב ביותר.

אמנון כהן: אנו כשותפים לדרך נשתף פעולה גם כאן ונעזור לך להצליח בעזרת השם.

אמנון כהן: בהצלחה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רשות הדיבור לחבר הכנסת חיים אורון.

חיים אורון: שנינו הגענו לכנסת ביחד ואתה לא יכול לבלף אותי.

חיים אורון: נכון שאז גרת באופקים, ולצערי, כפי שקורה לרבים, בסוף מהנגב אני נשאר כמעט לבד.

חיים אורון: חבל.

חיים אורון: אני רוצה לברך אותך עכשיו כי אני לא יודע אם אהיה חבר קבוע בוועדה.

חיים אורון: אני רוצה לברך אותך קודם כול שתמשיך להיות משה, וגם גפני, והרבה פחות יושב-ראש.

חיים אורון: זה יהיה טוב יותר לכולנו.

חיים אורון: תודה ובהצלחה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רשות הדיבור לחבר הכנסת מגלי והבה.

מגלי והבה: חשבתי שתישאר אתנו באופוזיציה כי כאשר אתה היית באופוזיציה ואנחנו היינו בקואליציה ראינו מה אתה מסוגל לעשות.

מגלי והבה: כיושב-ראש אנחנו זוכרים שהיית בוועדת הפנים והגנת הסביבה ועשית עבודה נפלאה.

מגלי והבה: חשבו שהחיוכים שלו זה כל הזמן.

מגלי והבה: גם כשהוא רוצה להיות יושב-ראש, ויושב-ראש נמרץ הוא יוכל לעשות את זה.

מגלי והבה: אני רק מבקש שתישמר החברות בינינו וגם האמירה שלך, שנשמור על הדפוקים במדינה הזאת שלא יהיו יותר דפוקים, וסלחו לי על המילה שאינה לגמרי פרלמנטרית, אבל פעמים רבות מצאנו את עצמנו בצד אחד של המתרס כאשר דיברו על קיפוח.

מגלי והבה: חברת הכנסת יחימוביץ הזכירה את גני הילדים ובתי-הספר בכל מיני מקומות.

מגלי והבה: עכשיו אתה מקבל שרביט אחריות ואני מקווה שבתפקיד שלך מה שהממשלה לא תתן, אתה כן תעזור לנו להשיג את היעדים והמטרות.

מגלי והבה: אני רוצה לאחל לך הצלחה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רשות הדיבור לחבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: אני מצטרף לברכות.

נסים זאב: השם משה יש בו ניצוץ של משה, שיש בו ענווה וגדוּלה במקום אחד.

נסים זאב: הוועדה הזאת זכתה באמת ביושב-ראש ועדה שייתן בה הרבה חיים.

נסים זאב: מי שמכיר את משה – זאת לא תהיה ועדה רגילה, אלא ועדה מיוחדת מאוד.

נסים זאב: מכיוון שאני חבר שלו וגם שותף בוועדה הזאת, באמת היינו יכולים לתרום הרבה.

משה גפני: אתה חבר בוועדה?

נסים זאב: לא, אבל יש לי זכות דיבור.

נסים זאב: אתם לא יודעים איזו עסקה עשה ראש הממשלה כאשר מינה אותו כיושב-ראש ועדת הכספים, רק בשביל השקט התעשייתי.

משה גפני: אל תהיה בטוח.

זאב אלקין: זה לא ראש הממשלה.

זאב אלקין: סיעתו בחרה בו.

נסים זאב: סיעתו בחרה בו אבל זה גם ניכר בקואליציה, שאנו יודעים מי עומד בראשה.

נסים זאב: אני מאחל לך הצלחה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רשות הדיבור לחבר הכנסת ציון פיניאן.

ציון פיניאן: ראשית, ברכות.

ציון פיניאן: כל הוותיקים וכל אלה שקדמו לי אמרו שלמדו ממך ושאתה מעולה.

ציון פיניאן: אני רוצה לומר רק דבר אחד בשם החדשים, שיהיה לנו מורה טוב.

משה גפני: תודה רבה.

ישראל חסון: חבר הכנסת משה גפני, לשם שינוי אני רוצה לייעץ לך משהו.

ישראל חסון: שואלים: מה ההבדל בין הספד למסיבת סיום?

ישראל חסון: שבמסיבת סיום יש לפחות אחד שמאמין לקומפלימנטים שאומרים עליו.

ישראל חסון: אני מאחל לך הצלחה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אחרון הדוברים חברי לסיעה, חבר הכנסת אורי מקלב.

אורי מקלב: קודם כול, בוודאי מחמיא מאוד לראות את ההבדל בין הסעיף הראשון על סדר היום לסעיף השני שעל סדר היום, שבראשון היו הרבה הסתייגויות ואילו כאן אין ולו הסתייגות אחת, אין אף רביזיה, פה אחד נבחרת לתפקיד.

זאב אלקין: אין לי ספק שאם הייתי מעביר לחבר הכנסת גפני את השרביט בתחילת היון אז גם הסעיף הראשון היה מתקבל ללא הסתייגויות.

משה גפני: לא, זה סיפור אחר.

אורי מקלב: מילות ההערכה שנאמרות על חבר הכנסת גפני חשובות לא רק לכנסת אלא חשובות למפלגה שלי לא פחות.

אורי מקלב: בשונה משאר החברים, שכולם חברי כנסת, אני החבר היחיד שהוא חבר גם במפלגה שלו ובסיעה של יהדות התורה.

אורי מקלב: אין זה סוד שלדגל התורה היה חשוב מאוד שחבר הכנסת גפני ישמש כיושב-ראש ועדת הכספים.

אורי מקלב: זה לא הלך כל-כך בקלות.

אורי מקלב: זה מהלך שמתבשל כבר כמה חודשים.

אורי מקלב: יהדות התורה תמיד מעדיפה את תפקיד יושב-ראש ועדת הכספים, אפילו על פני ראשות משרד ממשלתי, וגם יש היסטוריה של ניהול ועדת הכספים על-ידי יושבי-ראש רבים מטעם יהדות התורה.

אורי מקלב: אבל דגל התורה כיום בטוחה ומרגישה שיש כאן איזו גאוות יחידה עם בחירתו לתפקיד של חבר הכנסת גפני, שמאוד-מאוד מוערך בכנסת.

אורי מקלב: עד היום שמעתי את זה מבחוץ אבל כאשר באתי אל תוך הבית בחודשים האחרונים ראיתי את ההערכה הגדולה אל חבר הכנסת גפני כפרלמנטר מצטיין, או בולט בכל אופן.

אורי מקלב: אין ספק שעבורנו כדגל התורה זאת גאווה שסיעה לא כל-כך גדולה מוציאה מתוכה פרלמנטר מצטיין.

שלי יחימוביץ': לא גדולה, אבל איכותית.

אורי מקלב: חבר הכנסת גפני משקף ומבליט את זה מאוד.

אורי מקלב: אנחנו בטוחים ומאחלים לחבר הכנסת גפני, שתהיה לך באמת הצלחה בתפקיד.

אורי מקלב: שתדע לנהל את הדבר הזה.

אורי מקלב: אנו בתוך החברים שואלים תמיד: איך עכשיו תוכל להיות גם פה וגם פה וגם פה ובמקביל להיות יושב-ראש של ועדה אחת.

אורי מקלב: יש האומרים שזה דורש הרבה מאוד זמן ועבודה.

אורי מקלב: אין לנו ספק שזה לא יפגע גם בהישגים וגם בעבודה שלך.

אורי מקלב: צריך לציין, שעל אף שהציעו לו משרד ותפקיד של סגן שר, העדיף להיות יושב-ראש ועדה כדי להישאר בתוך הבית ולא רצה לצאת החוצה.

אורי מקלב: חבר הכנסת גפני רצה להמשיך בפעילותו בכנסת, שהיתה ברוכה.

אורי מקלב: אנחנו מאחלים לך הצלחה.

משה גפני: תודה רבה לחברי חבר הכנסת אורי מקלב.

משה גפני: תודה רבה לכל המברכים.

משה גפני: התרגשתי מאוד.

משה גפני: חג שמח.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.