הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 17, פרוטוקול מספר 4, 2006-06-20 13:30

שלי יחימוביץ': שלום לכולם, אנחנו עומדים עכשיו בפיתחו של החופש הגדול, וזאת מסורת של הוועדה לזכויות הילד מקידמת דנא, שאמנם לי זו השנה הראשונה לנהל אותה, לדון מה יעשו ילדים ובני נוער בחופש הגדול.

שלי יחימוביץ': מעבר לעיסוק הפרקטי, לי היה חשוב איזה פתרונות אפשר למצוא לילדים ולבני נוער בחופש הגדול.

שלי יחימוביץ': להתעכב גם על סוגייה אחת מהותית בעיניי, והיא הפערים הבלתי נסבלים בין ההזדמנויות שעומדות לרשות ילדים ובני נוער ממעמדות מבוססים, שהוריהם משתכרים משכורות סבירות ומעלה, ובין ילדים עניים.

שלי יחימוביץ': אנחנו יודעים ש-34% מכלל הילדים היום נמצאים מתחת לקו העוני.

שלי יחימוביץ': בסביבת הילדים שלי מתלבטים האם ללכת לקייטנה בספארי, או לקייטנה לאילוף כלבים, או לשפע של הזדמנויות שנשמעות מאוד מפתות ואטרקטיביות.

שלי יחימוביץ': אבל בעודי מתלהבת מהאפשרויות הבלתי נגמרות שעומדות לרשות הילדים שלי, אני לא יכולה שלא לחשוב על העלות העצומה של הפתרונות האלה.

שלי יחימוביץ': ועל העובדה שהפתרונות האלה נשארים נחלתם של מתי מעט מקרב הילדים.

שלי יחימוביץ': על כן נפתח דווקא את הדיון עם העיתונאית ענת לב אדלר מ"ידיעות אחרונות", שתסקור עבורנו את ההיצע שעומד לרשות מי שיש להם.

שלי יחימוביץ': בבקשה, ענת.

ענת אדלר: צהריים טובים, כמו שחברת הכנסת שלי אמרה, ילד מבית אמיד האפשרויות שעומדות בפניו הן כמעט בלתי מוגבלות.

ענת אדלר: זה לא תלוי כבר בעומק הכיס של ההורים, כי אם יש להורים והם נותנים, אז הם נותנים.

ענת אדלר: הילד רק צריך לבחור לאן ללכת.

ענת אדלר: הוא יכול לבחור ב-SUMER SCHOLE, קייטנה ללימוד אנגלית בתנאי פנימייה בחו"ל.

שלי יחימוביץ': כמה זה עולה?

ענת אדלר: המחירים מתחילים ב-1,800 דולר לשבועיים, ויכולים להאמיר גם עד ל-5,000 דולר תלוי ביעד.

ענת אדלר: זאת אומרת, אם נוסעים לקפריסין, יעלה רק 1,800 דולר, אבל אם נוסעים לארצות הברית זה כבר 5,000 דולר, ואנחנו מדברים על שבועיים.

ענת אדלר: קייטנת קמפינג כאן בארץ במכמורת ובאמירים, הילדים לומדים ספורט ימי, אומניות לחימה, אסטרונומיה, תחומים שילד מבית עני יכול רק לחלום עליהם, או אם יש לו ערוצי לוויין בטלוויזיה מקסימום לצפות בהם.

ענת אדלר: קייטנה כזאת לשבועיים עולה 1,200 דולר, לשלושה שבועות 1,750 דולר.

ענת אדלר: להורים מותר לבוא לבקר.

ענת אדלר: קייטנת אנגלית ללא לינה בבתי ספר לשפות תעלה 2,000 שקלים לשלוש שעות יומיות בלבד, למשך חמישה ימים בשבוע.

ענת אדלר: זה בארץ, בברליץ, או באינגליש, במגוון של בתי ספר.

ענת אדלר: יש קייטנות שמשלבות גם את ההורים, במידה וההורים זמנם בידם ויכולים לצאת עם הילדים, אז יש קייטנות של ספורט אתגרי, ולינת שטח.

ענת אדלר: שם מוצע להורים להכיר טוב יותר את הילד שלהם, לראות עם אלו אתגרים הוא מסוגל להתמודד, פה זה עולה 1,800 דולר וזה גם לשבועיים.

ענת אדלר: יש קייטנות מוסיקה, קייטנות מדע.

ענת אדלר: בארץ המחירים שלהם מתחילים ב-1,000 שקלים לשבוע.

ענת אדלר: יש קייטנת תרבות יפאן במוזיאון לאמנות בתל-אביב.

ענת אדלר: כדי להכיר את יפאן צריך לשלם 2,000 שקל לראש לשבועיים עד השעה אחת.

ענת אדלר: כמובן בואו לא נשכח, שילד שמסיים קייטנה באחת הוא לא קיבל ארוחת צהריים, וצריך שמישהו ידאג להחזיר אותו הביתה.

ענת אדלר: אז גם יש עוד תשלום למטפלת או לבייבי סיטר, ולרוב לא מדובר בילד אחד.

ענת אדלר: אחד הטרנדים המאוד מאוד מפותחים בקיץ הזה, הם קייטנות ספורט ימי.

ענת אדלר: אלופים אולימפיים מלמדים את הילדים שיכולים להרשות לעצמם גלישת גלים, בניית גלשנים.

ענת אדלר: אני מניחה שילד מאופקים או משדרות לא יודע איך מרגיש גלשן כשנוגעים בו.

ענת אדלר: יש גם קייטנת ספורט בווינגייט שעולה 1,400 שקלים לחצי יום לשבועיים, ו-1,700 שקלים ליום מלא לא כולל ארוחת צהריים.

ענת אדלר: יש גם קייטנת קרקס וקייטנת קוסמים.

ענת אדלר: וכמו שחברת הכנסת שלי הזכירה, את הקייטנה בספארי.

רן כהן: אין קייטנות או דרך אחרת שמאורגנים על ידי מקומות עבודה כך שנותנים לילדים של העובדים אפשרות לצאת?

ענת אדלר: מקצת ממקומות העבודה נותנים.

ענת אדלר: בדרך כלל אלו חברות מבוססות, חברות היי-טק.

ענת אדלר: בוא נגיד שאם מישהו עובד במפעל לארגזים, אני לא בטוחה שהוא מקבל סיבסוד של הקייטנה.

שלי יחימוביץ': או במפעל טכסטיל.

ענת אדלר: למשל ב"בזק" מקבלים.

רן כהן: כן, אבל יש חברות מאוד גדולות, מאוד חזקות כלכלית, ואין שום סיבה שבעולם שהם לא יעזרו לילדים של העובדים שלו.

ענת אדלר: נכון, אבל צריך לעזור להם לחשוב על זה.

רן כהן: יכול להיות שזה אחד התפקידים שלנו פה.

ענת אדלר: הקייטנה של הילדים שלא יכולים להרשות לעצמם, במקרה הטוב הטלוויזיה, במקרה הפחות טוב זה הרחוב.

ענת אדלר: על זה אנחנו צריכים לשים את הזרקור, על הפערים האלה.

ענת אדלר: על הפערים הבלתי אפשריים, כי נורא חשוב לדבר על אלימות ועל מניעת אלימות.

ענת אדלר: אבל ברגע שמתפרץ לך ה-1 ביולי, והילדים שלא יכולים להרשות לעצמם יוצאים ממסגרת תומכת ומגוננת עד כמה שהיא תהיה, לתוך אוקיינוס רחב של 60 ימי.

ענת אדלר: יום רודף יום, רודף יום של חוסר מעש, זו פצצה מתקתקת שכל שנה מתפוצצת לנו בפרצוף ב-1 בספטמבר.

ענת אדלר: וכל שנה אנחנו אומרים מה אנחנו לא מבינים אלימות, סכינים בבתי ספר.

ענת אדלר: הרבה פעמים זו תוצאה של אותה הסתובבות חסרת מעש ברחובות, אותו תסכול שלאחרים יש ולי אין.

ענת אדלר: יש היום ביטוי מאוד פופולרי בתחומי הפסיכולוגיה של הרפואה, שזו רפואה מונעת.

ענת אדלר: אולי אנחנו צריכים כבר להתעסק גם בקייטנה מונעת.

שלי יחימוביץ': מעבר לזה שברור לחלוטין שיש הורים שלא יכולים בכלל להרשות לעצמם תשלום קייטנה, גם להורים ממעמד הביניים מדובר בפתרון מאוד יקר, נכון?

ענת אדלר: נכון, מדובר בפתרון מאוד יקר.

ענת אדלר: אני אדבר בשם עצמי, ובשם חבריי הקרובים.

ענת אדלר: אנחנו מטופלים בשניים עד ארבעה ילדים פלוס מינוס.

ענת אדלר: בואו נדבר על קייטנות של ויצ"ו, ועל הקייטנות של מרכזי הספורט, שאלו הקייטנות שהילדים שלי הולכים אליהם הקיץ.

ענת אדלר: לכל ילד קייטנה כזו בויצ"ו עולה למשך חודש 1,500 שקלים, לא כולל ארוחת צהריים עד השעה אחת.

ענת אדלר: קייטנה במרכז הספורט עולה 1,700 שקלים עד השעה ארבע למשך שלושה שבועות.

ענת אדלר: זאת אומרת, מעבר לסכומים האלה שהקצתי, אני כבר צריכה להיערך עם פיתרון של בייבי סיטר, שתוציא את הילדה בשעה אחת מהקייטנה של ויצ"ו, ופתרון גורף לשאר החופש הגדול, שעבור ילד אחד מהשבוע האחרון של יולי, ועבור ילדה נוספת מהשבוע הראשון של אוגוסט.

ענת אדלר: בואו לא נשכח שהחל מ-10 באוגוסט אין כמעט מסגרות וקייטנות גם להורים שרוצים לשלם ויכולים לשלם.

ענת אדלר: זאת אומרת, באופן גורף ממחצית אוגוסט אין שום גוף שנותן מענה.

ענת אדלר: ויש הרבה הורים שעובדים ולא יכולים להרשות לעצמם שבועיים שלמים של חופש.

שלי יחימוביץ': משרד החינוך הגברת טובה בן ארי, ממונה על זכויות התלמיד.

שלי יחימוביץ': בבקשה.

טובה בן-ארי: באתי לכאן עם השותפות שלי, תרשי להציג אותן.

טובה בן-ארי: הדרה רוזנבלום, אחראית על מועצת התלמידים, מיכל במינהל חברה ונוער.

טובה בן-ארי: מדיניות משרד החינוך כפי שכולם יודעים, היא לא ליצור אפלייה, אלא ליצור איזשהו תהליכים חינוכיים של מד"צים.

טובה בן-ארי: הדרה תפרט את כל התוכניות.

טובה בן-ארי: התכניות מכילות את כל הילדים, כאשר ישנו תיקצוב מיוחד לילדים מעוטי יכולת שמחולקים על פי מחוזות ורשויות.

טובה בן-ארי: אני חושבת שהחומר הועבר לוועדה אתמול.

טובה בן-ארי: אנחנו מתכננים תכנית מאוד מתוקה לילדים בחינוך היסודי.

טובה בן-ארי: אם נעבור מהילדים בחינוך היסודי לילדים בחינוך העל-יסודי, אז אנחנו מעמידים כ-180 אלף שקלים עבור מלגות שיוענקו לזכאים מעוטי יכולת.

שמואל הלפרט: לכל מדינת ישראל.

הדרה רוזנבלום: לכל המחנות שלנו.

הדרה רוזנבלום: לכל הסמינרים שאנחנו עושים מבחינת הכשרה.

הדרה רוזנבלום: אנחנו מדברים על 25,000 בני נוער שמיועדים, ויש כבר צפי שלהם מבחינת הרישומים להתכנס הקיץ לסמינרים שונים.

הדרה רוזנבלום: אני מדברת על 25,000 בני נוער שלהם יהיו 180 אלף שקלים מלגות.

שלי יחימוביץ': בכל מקרה מדובר בסכום מגוחך.

רן כהן: זהו סכום זעיר.

שמואל הלפרט: איזה מוסדות?

הדרה רוזנבלום: אני מדברת על נציגים מתוך תחומים שונים שאנחנו עוסקים בהם.

הדרה רוזנבלום: אנחנו עוסקים בנושא של מעורבות בקהילה, של טיפוח מנהיגות.

הדרה רוזנבלום: של ילדים חילוניים ודתיים.

שלי יחימוביץ': תארי לנו על קצה המזלג איזה פעילויות עומדות לרשות התלמידים.

הדרה רוזנבלום: קודם כל אני אתחיל דווקא מהחטיבה מכיתה ז' והלאה.

הדרה רוזנבלום: אנחנו מדברים על סמינרים שונים שמתקיימים לשם הכשרה, שיוכלו אחר כך לפעול בהם ולעסוק בהם במהלך השנה.

הדרה רוזנבלום: יש שנה של איתור.

הדרה רוזנבלום: אם אני מדברת על סמינר שהעלות שלו למשל 242 שקלים ליום, אנחנו קודם כל מלכתחילה מסבסדים את זה לכ-100, במקום 242 שקלים ליום לילד, זה כולל הסעה, מגורים, הדרכה, עזרה ראשונה, בטחון ודברים מהסוג הזה.

הדרה רוזנבלום: לאחר מכן, ילדים שצריכים מלגה.

הדרה רוזנבלום: ילד שמבקש לצאת לסמינר והוא רוצה ושותף כבר לתכנית או משהו מהסוג הזה, והוא צריך למלא טופס – סך הכל זה כספי מדינה, אנחנו צריכים לדעת את גודל ההכנסה, איפה הוא גר, ומספר ילדים במשפחה, אז הוא יקבל על זה מלגה.

שלי יחימוביץ': ועדיין מדובר ב-100 שקלים ליום.

הדרה רוזנבלום: את מדברת על מספר הילדים.

רן כהן: נראה שעל פניו רק מעט מאוד ילדים חשופים לעניין.

רן כהן: מקסימום 1,800 ילדים יוכלו להינות מהעניין הזה, זה כלום.

הדרה רוזנבלום: קח בחשבון, שמלכתחילה יום שכזה שכולל תנאי פנימייה עולה לילד 70 שקלים ליום.

הדרה רוזנבלום: לפי הנתונים שהוצגו כאן, הנתון הזה נשמע סביר יותר.

הדרה רוזנבלום: זאת אומרת, מראש ילד משלם מחיר מסובסד.

הדרה רוזנבלום: מעבר לזה ניתנות המלגות.

רן כהן: בכל זאת, אתן חייבות להסביר לנו פה אחת מן השתיים, או שהסכום הזה מאוד מצומצם ולכן אתן משיבות פני הילדים ריקם, כי אין לכן תקציב.

רן כהן: או שמה שאתן אומרות בעצם שהמצב הזה הוא מצב מאוד מוגדר באוכלוסייה מאוד קטנה, מאוד מצומצמת, ולכן אין לכם בעיה של תקציב.

הדרה רוזנבלום: זה הכסף שהמשרד הקציב למספר סיבסודים שנותנים לילדים.

רן כהן: את זה הבנתי הדרה, אם לך היה עוד מיליון שקלים, היו לך עוד ילדים?

הדרה רוזנבלום: אז היו לי עוד ילדים.

רן כהן: אז הבעיה היא תקציבית.

רן כהן: עכשיו זה ברור.

שלי יחימוביץ': על איזה סעיף תקציבי אנחנו מדברים?

הדרה רוזנבלום: אנחנו מקבלים את זה לא מהמינהל.

הדרה רוזנבלום: לגבי הקייטנות.

הדרה רוזנבלום: מבחינת חוק הקייטנות מה שאנחנו עושים והאחריות שלנו היא על המפעילים של הקייטנה, קבלת התכנית, לראות אם כולם אכן נמצאים.

הדרה רוזנבלום: מי שמסבסד ומי שאחראי על התשלום בקייטנות זו העירייה.

הדרה רוזנבלום: עד לפני שנתיים היה לנו מענק שקיבלנו מחו"ל וסייענו לעיריות, זה היה במיוחד ביישובים שהיתה בעיה של פיגועים.

הדרה רוזנבלום: זה התחיל מנתניה, חדרה, וכו'.

הדרה רוזנבלום: קיבלנו על זה הרבה מאוד כספים מחו"ל.

שלי יחימוביץ': כמה?

הדרה רוזנבלום: 50 מיליון מיליון.

שלי יחימוביץ': ומה קרה לזה?

רן כהן: 50 מיליון דולר, יפה.

רן כהן: סוף סוף מדברים על סכומים.

שלי יחימוביץ': 50 מיליון דולר לכל חופש בעצם.

הדרה רוזנבלום: זה לשלושה שבועות, ולכל מקום שהיתה בעיה של פיגועים שלא רצו שהילדים יסתובבו ברחובות.

הדרה רוזנבלום: זה היה מהג'ויינט מהקליין, זה היה לא מהארץ.

שלי יחימוביץ': למה זה נגמר?

רן כהן: נגמרו הפיגועים.

רן כהן: ..

שלי יחימוביץ': ככה זה עם נדבות, יום אחד הם נפסקות.

הדרה רוזנבלום: מישהו בארצות הברית אמר, עניי עירך קודמים.

הדרה רוזנבלום: אנחנו עדיין עובדים, ואולי עוד נקבל קצת מלגות מחוץ לארץ, אבל זה עדיין בעבודה.

שלי יחימוביץ': ועל זה ייאמר במאמר מוסגר, שעל נדבות לא בונים מדיניות כלכלית, חברתית וכן הלאה.

שלי יחימוביץ': יום אחד משום מה ובלי סיבה הן נפסקות.

שלי יחימוביץ': לא שמימון של הממשלה יכול להיפסק יום בהיר אחד.

טובה בן-ארי: מאוד חשוב לציין את הפעילות של המחצית השלישית.

שלי יחימוביץ': ברשותך, חבר הכנסת דב חנין צריך לעזוב אותנו, אאפשר לו לדבר.

שלי יחימוביץ': בבקשה.

דב חנין: גברתי היושבת ראש, הדיון הזה הוא מאוד חשוב, אני מאוד שמח על התקיימותו בוועדה.

דב חנין: יש לי שתי ציפיות מהדיון הזה.

דב חנין: ציפייה אחת היא כמובן האמירה הציבורית הנוקבת שאני משוכנע שתצא מהוועדה הזאת.

דב חנין: כי כמו שאמרת, וכבר בישיבתה הראשונה של הוועדה, אלה נתונים נכונים, דרך הילדים אנחנו רואים את כל בעיותיה של החברה הישראלית, ואת כל מצוקותיה וצרותיה.

רן כהן: ועוד ביתר חריפות.

דב חנין: בהחלט.

דב חנין: בעניין הזה אני לא רוצה כרגע להוסיף.

דב חנין: אני רוצה לומר כמה מילים על כיווני שינוי, כיווני פתרון שאנחנו צריכים אולי להמליץ עליהם.

דב חנין: הכיוון שאני חושב עליו הוא כמובן הכיוון של הקייטנות הציבוריות, וזו צריכה להיות מערכת שאנחנו מעודדים אותה ותומכים בה באמצעות שלושה אפיקים עיקריים.

דב חנין: יש את המערכות העירוניות, יש את המערכות של חברת המתנ"סים, ויש את תנועות הנוער.

דב חנין: אני אגיד כמה מלים על כל אחד משלושת הערוצים האלה.

הדרה רוזנבלום: דרך אגב, ה-180 זה בלי תנועות הנוער.

שלי יחימוביץ': לא שלהם נוספו תקציבים בזמן האחרון, אלא להיפך.

דב חנין: לגבי המערכות העירוניות, קראתי את הנייר שהכינו במחלקת המידע והמחקר, שכדרכם הכינו נייר מאיר עיניים.

דב חנין: ראיתי שם את התמונה העגומה של ירידת הסבסוד לילדים עניים, גם במקומות שהיו בהם סיבסודים כאלה בעבר, זה כמובן דבר מאוד מצער ומדאיג.

דב חנין: רואים את זה רוחבית בהרבה מאוד מקומות.

דב חנין: אני חייב לומר לכם שאני לא מתלהב מהשיטה הזאת של הסבסוד.

דב חנין: אני זוכר היטב איך נראה ילד עני שצריך להתחנן, או ההורים שלו צריכים להתחנן שהם עניים מספיק בכדי לקבל את הסבסוד, זה להעניש את העניים פעמיים.

דב חנין: מעבר לכך, כמובן יש בעייה עם אלה שהם אינם כל כך עניים, הם לא באמת רעבים ללחם.

דב חנין: אבל מצד, אין להם את הכסף לממן קייטנה, וזה חלק גדול מהציבור הישראלי.

דב חנין: לכן אני לא מתלהב לחלוטין מהשיטה של מבחני הכנסה למיניהם.

דב חנין: ובמידה והפתרון בשלב ביניים יהיה פתרון של סיבסוד, הסיבסוד צריך להיות על בסיס אזורי, כאשר ערים מסויימות או שכונות מסויימות בעיר שם מקימים מפעלים של קייטנות בעלויות נמוכות, זו הדרך של הסיבסוד.

דב חנין: אני רוצה לומר משפט על תנועות הנוער, שאני רואה בהן כיוון מרכזי ביותר, לא רק להעסקת ילדים בתקופת חופשת הקיץ, אלא בכלל למערכת החינוך הלא פורמלי והחינוך הערכי, והתפתחותם של ילדים ונערים בחברה הישראלית.

דב חנין: אני חושב שדרך הסוגייה הזו של החופש הגדול, אנחנו רואים עד כמה תנועות הנוער יכולות למלא תפקיד חשוב וקובע.

דב חנין: אבל זה כמובן לא יהיה נכון להטיל עליהם את האחריות לממן בכסף שאין להם את החניכים שהם רוצים לגייס לתנועות הנוער.

דב חנין: כל התחום הזה מחייב שינוי דרמטי בהתייחסות.

דב חנין: אני מציע שאולי נקיים בנושא הזה דיון נפרד בוועדה, דיון מיוחד על היחס לתנועות הנוער.

שלי יחימוביץ': אנחנו ראינו את היחס לתנועות הנוער בתקציב 2006, כאשר תקנת השינשינים התרוקנה וירדה לאפס, וכן הלאה וכן הלאה.

שלי יחימוביץ': ורק במאמצים קואליציוניים כבירים המלווים בתחנונים, הצלחנו להחזיר חלק, וחלק מזערי.

דב חנין: אז תנועות הנוער עברו בשנים האחרונות דיאטה רצחנית.

דב חנין: שכמו כל דיאטה רצחנית מזיקה מאוד לבריאות.

דב חנין: אני חושב שחשוב לקיים דיון על תנועות הנוער, ואיך מקומם בתוך המערכת.

דב חנין: אני אומר את הדברים כרגע בהקשר של החופשים.

דב חנין: גם פה צריך להקצות תקציבים מיוחדים.

דב חנין: אותו דבר נכון גם לגבי המתנ"סים.

דב חנין: גם החברה למתנ"סים, אם לא תהיה רוח גבית של תקציב מדינה שיוקצה לדברים האלה, היא לא תוכל לממן בעצמה בתחום של חופשת הקיץ.

דב חנין: תודה רבה.

שלי יחימוביץ': תודה רבה לחבר הכנסת חנין.

טובה בן-ארי: המחצית השלישית זו הזדמנות שיש לתלמידי תיכון לעשות בגרות תמורת מספר שעות לימודים, ומספר שבועות.

טובה בן-ארי: כל יחידת לימוד עולה כ-480.

טובה בן-ארי: יש לנו פריסה בכל הארץ ובכל הרשויות.

טובה בן-ארי: התלמידים שאין ידם משגת לשלם את זה באמצעות מנהלי בתי הספר, זה נסגר בין הרשויות, והתלמידים יכולים להשתתף גם בחופשה.

מיכל דה-האן: אני רוצה להגיד משפט אחד שהוא כרגע תחושה.

מיכל דה-האן: משרד החינוך עם כל המפעלים, עם כל הנתונים שהוצגו כאן, מהווה מראה לחברה הישראלית היום כשאנחנו מובילים בגאווה, הייתי אומרת, את המפעלים.

מיכל דה-האן: החבר'ה שלנו, ה-25 אלף בני נוער ששותפים למפעלי הקיץ, פועלים אצלנו במהלך השנה.

מיכל דה-האן: מוכשרים לעבודה, עוברים הכשרת מנהיגות וכו'.

מיכל דה-האן: יושב כאן בחור שמייצג את הדבר הזה, חגי.

מיכל דה-האן: הם מוכשרים במהלך השנה, מה שמוזיל בסופו של דבר את המפעלים בקיץ.

מיכל דה-האן: כי אותם בני נוער משמשים מדריכים בקיץ, שני הדברים מושגים בו זמנית, זה שווה.

מיכל דה-האן: לא הייתי לוקחת את תנועות הנוער כמובילות.

מיכל דה-האן: יכולות להיות שותפות, יכולות להיות מועצמות, אבל כאמא לא הייתי שולחת לקייטנה שהמתפעלים שלה הם בני הנוער בלבד.

שלי יחימוביץ': תלוי איזה.

שלי יחימוביץ': כמה מהם איכותיים ביותר.

מיכל דה-האן: זה כן.

מיכל דה-האן: זה משהו שאנחנו מובילים בעצמנו, אבל לא אחריות בלעדית על התכנים ועל המרכיבים השונים.

שלי יחימוביץ': דווקא תכנים, הייתי סומכת על כמה תנועות נוער יותר מאשר מקומות אחרים.

מיכל דה-האן: עוד נקודה שאני רוצה לדבר עליה, והיא הקייטנות שאנחנו מובילים.

מיכל דה-האן: הקייטנות שלנו הן אולי ייקראו כאן קייטנות ציבוריות, אבל אלה קייטנות שאת הילדים שלי אשמח לשלוח לשם.

מיכל דה-האן: זאת אומרת, הרמה מלכתחילה היא לא ללמוד אנגלית ביפן, או אני לא יודעת איפה.

מיכל דה-האן: אבל עם תכנים כאלו, אני גאה בהחלט בהם.

שלי יחימוביץ': למשל?

מיכל דה-האן: קורס מנהיגות, קורס מש"צים - זה מדריך שלח צעיר.

מיכל דה-האן: לידיעת הארץ, אנחנו קוראים אהבת מולדת וקייטנה.

פיני קבלו: מה שונה הקייטנה שלך מתנועת הנוער?

מיכל דה-האן: המחיר שלה הוא 500 שקלים ולא 1,500 שקלים בספארי.

שלי יחימוביץ': אנחנו לא משווים כאן לספארי, אלא לתנועות הנוער.

מיכל דה-האן: אנחנו בהחלט מובילים, העלות היא 500 שקלים לשלושה שבועות.

שלי יחימוביץ': כמה ילדים ובני נוער נמצאים בקייטנות האלה?

מיכל דה-האן: זה מופיע במסמך שהגשנו, אני לא יודעת להגיד בעל-פה.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

הדרה רוזנבלום: רק עוד מילה לגבי הסיפור של העירוני.

הדרה רוזנבלום: כשדיבר חבר הכנסת לגבי ללכת לפי אזור.

הדרה רוזנבלום: אחד הקריטריונים המאוד מובילים בבקשה למלגה היא איפה גרים.

שלי יחימוביץ': ברור, תודה.

שלי יחימוביץ': אילנה שנבל, מנהלת מחלקת הרווחה ברמלה, בבקשה.

שלי יחימוביץ': את רוצה לספר לנו בבקשה מה עושים הילדים בעיר שלך.

אילנה שנבל: אתחיל עם זה שיש מערך שמובל על ידי שתי מחלקות.

אילנה שנבל: המתנ"ס ברמלה על כל שלוחותיו, השני מחלקת נוער וספורט שמקיימים קייטנות עירוניות בעלות של כמו שכתוב כאן, סביב 700 שקלים לילד, שפועלות בהתחלת יולי למשך שלושה שבועות עד אחת בצהריים.

אילנה שנבל: אלו קייטנות שמוכרות, יש את הלחמנייה והשוקו עם הפעילות מסביב, קצת טיולים החוצה.

אילנה שנבל: אני מניחה שזה מה שאנחנו מתכוונים כשאנחנו אומרים שזה כאילו החלופה הפשוטה לילדים.

אילנה שנבל: היא מוצעת לכל ילדי העיר בגילאים של עד כיתה ד' ה' מקסימום.

אילנה שנבל: הבעיה הגדולה זו האפשרות לסבסד להורים שלא מסוגלים.

אילנה שנבל: עשיתי שיעורי בית לקראת הפגישה הזאת.

אילנה שנבל: לפני שנתיים היה המון כסף, כי היה מה שנקרא חווייה קייצית.

אילנה שנבל: היה מיליון שקל או משהו כזה, שאיתו אפשר היה לסבסד ילדים שלא יכולים לשלם.

אילנה שנבל: השנה יש לנו קצת סיבסוד ממשרד הרווחה, לחלקים שאפשר על פי הכללים לקחת לנושא הזה, זה מעט מאוד כסף.

רן כהן: כמה זה?

אילנה שנבל: במחלקה שלי זה בסדר גודל של 20 אלף שקלים.

אילנה שנבל: הכללים הם די נוקשים לגבי מה מותר לקחת למה.

אילנה שנבל: הסעיפים צבועים, לקייטנות קיץ יש סעיף שנקרא סיוע למשפחות עניות, לא בדיוק קוראים לזה כך כי זה שם לא יפה, אבל משהו דומה.

אילנה שנבל: משם מותר לקחת עד 10% לקייטנות.

אילנה שנבל: בתקציב שלי על זה מדובר.

אילנה שנבל: בגס, אם אפשר לעזור לילד בחצי מהעלות.

אילנה שנבל: מקור נוסף לסיבסוד – אצלנו פועל פרוייקט "פת" לקידום האוכלוסייה האתיופית.

אילנה שנבל: שם יש סיבסוד לאוכלוסייה האתיופית, סיבסוד די מאסיבי.

אילנה שנבל: אנחנו מחפשים מתורמים ומכל מיני גופים אפשרות לסבסד.

שלי יחימוביץ': לכמה ילדים אין שום פתרון?

אילנה שנבל: פתרון יש אבל הוא לא יהיה מסובסד.

אילנה שנבל: אני מדברת על 1,500 ילדים.

שלי יחימוביץ': זה לגבי מבחן המציאות לכמה ילדים אין פתרון מסובסד?

אילנה שנבל: יהיה קשה להגיד.

אילנה שנבל: אני מעריכה כדי לא להגזים סדר גודל של 1,000 ילדים.

שלי יחימוביץ': מה הם עושים כשהם לא נמצאים בשום מסגרת?

אילנה שנבל: מסתובבים עם ההורים שלהם, מסתובבים לבד, מסתובבים ברחובות.

פיני קבלו: אני הסמנכ"ל בשלטון המקומי.

פיני קבלו: שמעתי פה את כל המספרים, כראש רשות לשעבר אני מודע לבעיות.

פיני קבלו: בחודשי יולי אוגוסט רואים באמת את הפערים בחברה.

פיני קבלו: אותם ילדים שיש להם והולכים לקייטנות, ואותם ילדים שנשארים ברחוב.

פיני קבלו: אני חושב שמדינת ישראל חייבת להפסיק את התופעה הזאת כי היא מנקרת, היא בולטת, היא מחדדת את הפערים בין הילדים, בין מי שהולך למי שלא הולך.

פיני קבלו: ככל שלמשפחה יש יותר ילדים, נשארים אצלה יותר בבית.

פיני קבלו: כילד, אני זוכר בשנות ה-60' דווקא כאשר המדינה היתה בהקמה, מדינה שהיתה מאוד ענייה, אבל בתי ספר בחודשי הקיץ הפכו להיות לקייטנות.

פיני קבלו: אותם מורים הפכו להיות המדריכים, אני זוכר שמהבריכה היינו הולכים ברגל להגיע לאותה ארוחת צהריים טובה שהיתה, כאשר בבתי הספר נתנו הזנה.

פיני קבלו: והיום, אנחנו מוצאים את עצמנו, ועם כל מה שנאמר כאן תנועות הנוער, זה לא 5% עד 10% בכל יישוב.

פיני קבלו: הזכירו כאן את תנועות הנוער, בחלקן הרשויות מסייעים להם באמצעות התמיכות.

פיני קבלו: המתנ"סים שתמיד היו המתנ"סים שהובילו, היום הם כלכליים לכל דבר.

פיני קבלו: הם לוקחים תקורות על כל דבר.

פיני קבלו: ולכן הם פועלים על רווח והפסד, והם לא יילכו לשום פעולה שיפסידו כסף או שיסבסדו את העניין.

פיני קבלו: נכון שיש כל מיני קרנות שמסייעים.

פיני קבלו: אני יכול לתת דוגמה, ביישוב שלי לפני מספר שנים, כראש עיר, כל שנה מתוך 5,000 תלמידים השתתפו בקייטנות 400, 500 ילדים, תמיד כולם פעלו תחת קורת גג של חברת המתנ"סים.

פיני קבלו: באותם שנים כאשר סיבסדנו את הקייטנות, ראו פלא, קרוב ל-4,000 ילדים השתתפו בקייטנות.

רן כהן: 4,000 מתוך 5,000 ילדים.

פיני קבלו: מרבית הילדים נרשמו לקייטנות.

פיני קבלו: זה מראה שברגע שאתה מסבסד ויש אפשרות, הילדים משתתפים.

שלי יחימוביץ': פיני, איפה הם היום כל הילדים האלה?

פיני קבלו: הילדים נמצאים ברחוב, האמהות שלהם בחלקן מפסידות ימי עבודה, וזו פגיעה קשה נוספת בכלכלה, כי אין מי שישמור עליהם.

פיני קבלו: הם נשארים בחום הלוהט.

פיני קבלו: בעיר כמו שלי, הממוצע הוא 40 מעלות חום בחודשי הקיץ, לילדים האלה פשוט אין מה לעשות.

פיני קבלו: הם משחיתים בחלק מהזמן הפנוי את הבתים, ולאחר מכן שיקום שכונות צריך לשקם אותם.

פיני קבלו: משחיתים את הגנים, משחיתים את מתקני המשחקים.

פיני קבלו: פשוט מתוך שעמום של חודשיים שלילדים האלה אין מה לעשות.

רן כהן: יש יותר תעסוקה למשטרה.

פיני קבלו: מאחר ואין להם מסגרת, הם נשארים ערים עד מאוחר בלילה, כי הם יודעים שלמחרת אין קייטנה ואין שום התחייבות.

פיני קבלו: לכן הגיע הזמן שמדינת ישראל, כמו שעשתה הזנה לילדים, או כל דבר שהיא עושה, תחליט שהנושא של הקייטנות – הרשויות המקומיות לא יוכלו לסבסד את העניין הזה.

פיני קבלו: יש רשויות חזקות שיש להן את היכולות.

פיני קבלו: אנחנו יודעים על המשבר הקשה ברשויות המקומיות, ולכן אני לא רואה שהרשויות יסבסדו בתקופה הקשה שאנחנו מדברים עליה.

שלי יחימוביץ': פיני, יש לך שיערוך ארצי של הירידה בסבסוד של הרשויות המקומיות?

פיני קבלו: שיערוך ארצי אין לי.

פיני קבלו: אני מוכן להציג בפנייך.

פיני קבלו: אתן למחלקה הכלכלית שלנו.

פיני קבלו: נעשה סקר ונחזור אליך תוך שבועיים.

פיני קבלו: אני מניח שכבר הקיץ הזה נפספס.

שלי יחימוביץ': על כל פנים מדובר בירידה דרמטית מאוד.

פיני קבלו: הירידה ירידה דרמטית, גם בעקבות המשבר ברשויות המקומיות.

פיני קבלו: גם במשבר שחברות המתנ"סים נשענות על הרשויות המקומיות.

פיני קבלו: תנועות הנוער נשענות על הרשויות המקומיות, והתמיכות שלהם בסיוע שהם נותנים.

פיני קבלו: זאת אומרת, כולם סביב אותה רשות.

פיני קבלו: וכשהרשויות נמצאות במשבר, אין ספק שאין להם ממה לתת.

פיני קבלו: גם הנושא שכל ראש עיר מצליח להביא כסף, אז זה טוב ששנה אחת ראש עיר יכול לתת קייטנה.

פיני קבלו: תארו לכם ששנה לאחר מכן הוא לא יכול, כי הוא לא הצליח לגייס את אותן תרומות, אז אתה יוצר זעם באוכלוסייה בצורה יותר קשה.

פיני קבלו: בשנה שעברה היה, למה השנה אין?

פיני קבלו: אז ראש הרשות חושב פעמיים אם כדאי לו לעשות איזושהי פעולה חד-פעמית, ושנה לאחר מכן הוא לא יכול ליישם אותה.

פיני קבלו: הגיע הזמן שמדינת ישראל תיתן איזשהו סיבסוד, כמו שיש יום לימודים ארוך, יהיה יום לימודים לקייטנות.

פיני קבלו: למי שאין שהמדינה תסבסד, או שהמדינה תתן ותאפשר- - -

רן כהן: פיני, די טבעי שכולנו נפנה היום למשרד החינוך שיתן יותר אמצעים לעניין הזה, אם דרך תנועת הנוער, מתנ"סים או בדרכים אחרות.

רן כהן: מנסיונך, כוועדה, אנחנו מתכוונים לפנות גם למשרד הפנים שיסייע יותר לרשויות המקומיות ספציפית לעניין הזה.

פיני קבלו: משרד הפנים מסייע בתחומים שלו.

פיני קבלו: לדעתי הגורם שצריך להיכנס לעניין הזה זה משרד החינוך ולא כל גוף אחר.

פיני קבלו: משרד הפנים נותן את המענקים, נותן את התקציב של הפיתוח, וכל הדברים האחרים ומשכורות לעובדים, ולא לתקציב תפעולי להפעלת פעולות תרבות או כל דבר אחר.

פיני קבלו: אני חושב שגם משרד הפנים יכול בעניין הזה.

פיני קבלו: משרד החינוך יכול, משרד הרווחה יכול להתגייס.

פיני קבלו: אפשר לגייס את התאחדות התעשיינים, צריך לבדוק את זה.

פיני קבלו: יש היעדרויות בחודשים האלה, גם מסיבות של חופשות.

פיני קבלו: יש היעדרויות רבות מאוד של משפחות שנשארות בבית, פעם הבעל, פעם האשה, על מנת לשמור על הילדים.

פיני קבלו: עוד סיבסוד של 400, 500 שקלים לתנועות הנוער, אנחנו מדברים על אחוזים מאוד קטנים שמשתתפים בקטע הזה.

פיני קבלו: כמו שמגיע לכל הורה, ואחרי שנת עבודה קשה הוא יוצא לנופש בחוץ לארץ, או למקום אחר - - -

שלי יחימוביץ': לא כל הורה, רוב ההורים לא נוסעים לחוץ לארץ.

שלי יחימוביץ': 60% מתושבי מדינת ישראל לא נסעו מעולם לחוץ לארץ.

פיני קבלו: בתנאים הסוציאליים שיש לעובדים יש להם את הנופש.

פיני קבלו: יכול להיות שיש הורים שמתקשים, אז הם לוקחים את הכסף למשהו אחר.

פיני קבלו: התלמיד יוכל להשתתף בכל קייטנה שהמדינה תסייע לו.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': רונן שפירא מהחברה למתנ"סים.

רונן שפירא: אני רוצה לברך אותך היושבת ראש, ואת החברים על עצם הדיון החשוב הזה.

רונן שפירא: לחלק מהדברים אני יכול להסכים.

שלי יחימוביץ': תרשה לי לפתוח בשאלה לחלק מהדברים של פיני.

שלי יחימוביץ': האם נכון שהחברה למתנ"סים הפכה לעסק לכל דבר, וילדים לא יכולים לקבל בה פתרון לקיץ במחיר השווה לכל נפש?

רונן שפירא: ממש לא.

רונן שפירא: הפערים בין ילדים לבין ילדים עניים לא רק בקייטנות, זה הנושא של משפחה שיוצאת לחופשה או לא, זה בריכת שחייה, אם ילד יכול ללכת לבריכת שחייה, כניסה לאתרים, ואת הזכות הבסיסית להיות במקום ממוזג בקיץ שלא יכול כל ילד ממשפחה במצוקה להיות אפילו בזה.

רונן שפירא: חופש זה זכות בסיסית, אני חושב שנסכים כולנו, כל אחד באשר הוא ילד או נער או מבוגר, חופש זה לא בטלה, חופש זה לא שיעמום.

רונן שפירא: הבטלה והשיעמום גורמים לתופעות שליליות, לאלימות, וזה לא מה שהיינו רוצים שיקרה.

רונן שפירא: החברה למתנ"סים היא חברה ממשלתית שעובדת בסמוך למשרד החינוך.

רונן שפירא: החברה היא הגוף הגדול ביותר בתקופת הקיץ שפועל למען ניצול החופש הגדול לאפיקים חיוביים, לצמיחה אישית, לחיבור בין אוכלוסיות לרב תרבותיות.

רונן שפירא: מה אנחנו עושים?

רונן שפירא: החברה למתנ"סים מפעילה את מערך הקייטנות הגדול ביותר במדינה.

רונן שפירא: בשנה שעברה היו כ-150 אלף ילדים במפעל הקייטנות שלנו, בפריסה ארצית בעיירות מהצפון ועד הדרום, בעיירות של בדואים בנגב, במגזרים חרדיים, ערביים, עיירות פיתוח וכדומה.

רונן שפירא: עצם זה שהמתנ"סים הם מלכ"ר, הם משרד ללא כוונת רווח, כבר הם יכולים להרשות לעצמם להציע קייטנות במחירים מוזלים יותר.

רונן שפירא: וכן קייטנות גם ללימוד תרבויות, וגם ספורט, וגם מוסיקה במחירים עממיים יותר.

רן כהן: 150 אלף היה בקיץ הקודם?

רונן שפירא: בקיץ האחרון 150 אלף תלמידים.

רן כהן: כמה יהיה השנה?

רונן שפירא: אנחנו בתהליך הרישום.

רן כהן: כמה אתם יכולים?

רונן שפירא: אנחנו יכולים הרבה יותר, זה תלוי בתקציבים.

רונן שפירא: יש לנו קייטנות ביישובים שעולים 200 שקלים, ויכול להגיע ל-1,000 שקלים, תלוי באיזה יישוב.

רונן שפירא: מעבר למחיר לצרכן, בכל מתנ"ס יש ועדת הנחות שנותנת הנחות למבקשים.

רונן שפירא: דיבר פה חבר הכנסת על התהליך, אבל בכל מתנ"ס יש ועדת הנחות.

רונן שפירא: הכספים בוועדת ההנחות חלקם ממקור, כמו שפיני אמר, תקציב הרשות המקומית ממחלקת הרווחה, חלק מגיוס שותפויות בחו"ל, חלק מתרומות, וחלק מהכנסות עצמיות של המתנ"ס.

רונן שפירא: אנחנו לא יכולים להגיד שאנחנו פטרונים, ואנחנו מסוגלים להכניס את כל הילדים במעגל ההנחות שיש לנו.

רונן שפירא: כמובן שאם היו יותר תקציבים היינו יכולים לקלוט יותר ילדים.

רן כהן: כלומר, לכם כחברת מתנ"סים ארצית אין בעצם שום סיוע שאתם יכולים להזרים אותו אל הסניפים שלכם כדי שהם יתנו את ההנחות?

רונן שפירא: הסיוע של החברה למתנ"סים מתקציב החברה נע לסיבסודים בקיץ, בסך הכל של כ-600 אלף שקלים.

רונן שפירא: מעבר לזה, לכל מתנ"ס יש את המקורות שלו ואת הגיוס העצמי שלו שמגיע לכמה מיליונים.

רן כהן: 600 אלף זה השנה?

רונן שפירא: כן.

רן כהן: כמה זה היה בשנה שעברה?

רונן שפירא: אותו סכום.

רונן שפירא: פר-קפיטה זה פחות, כי העלויות יותר גבוהות.

רונן שפירא: מעבר לקייטנות, אנחנו מפעילים הרבה תוכניות לקיץ לילדים ולבני נוער, כדי לצמצם פערים, אלימות וכדומה.

רונן שפירא: אחד הדברים שהתחלנו בשנה שעברה זה לילות לבנים.

רונן שפירא: אנחנו יודעים שבני הנוער אוהבים בלילה להיות ערים, ובבוקר לישון.

רונן שפירא: רוב תופעות האלימות קרו בשעות הערב והלילה.

רונן שפירא: בשנה שעברה התחלנו בניסיון להפעיל את המתנ"סים גם בשעות הערב והלילה.

רונן שפירא: בדברים מאוד מגוונים, כמו מגרשים פתוחים, דרך סרט.

רונן שפירא: זו פעילות חברתית שהצליחה מאוד.

רונן שפירא: השנה למעלה מ-80 מתנ"סים יפעילו פעילות בלילות.

רונן שפירא: אנחנו מפעילים גם מועדניות לילדים משכבות מצוקה.

רונן שפירא: אנחנו נעזרים בהפעלת המועדניות גם בתנועות הנוער, גם במורות חיילות, וגם בכוח אדם של המתנ"ס.

רונן שפירא: אנחנו מפעילים מחנות מסובסדים, זו אפשרות לפעמים לילד ולנוער וההזדמנות היחידה לצאת מהשכונה ומהבית, ולהיפגש עם נוער אחר.

רונן שפירא: אז זה מחנה לקט רגל, שנפגשים בו ילדים יהודים וערבים, רפסודיה בכנרת, שבונים רפסודות או כל דבר אחר.

רונן שפירא: יש לנו גם מחנות למגזרים ייחודיים.

רונן שפירא: יש לנו מחנה למגזר החרדי, יש לנו מחנה למגזר הערבי.

רונן שפירא: יש לנו מחנה לדתי-לאומי, ויש לנו מחנות לרב תרבותיות, במחירים מסובסדים.

רונן שפירא: אנחנו מפעילים בקיץ גם תוכניות לצמצום פערים לימודיים, ביחד עם משרד הקליטה ומשרד החינוך.

רונן שפירא: כמו קיץ של עברית, לסייע לילדים לשפר את העברית, ובמיוחד לילדים עולים.

רונן שפירא: יש את הפרוייקט הלאומי לילדים עולים מאתיופיה.

רן כהן: כמה מתנ"סים יש לכם בכל הארץ?

רונן שפירא: אנחנו מפעילים בכ-170 יישובים, לפעמים ביישוב יש יותר ממתנ"ס אחד.

רונן שפירא: תעסוקה לבני נוער.

רונן שפירא: אנחנו מפעילים גם מרכז תעסוקה לבני נוער, עוזרים לבני נוער למצוקה תעסוקה.

רונן שפירא: מעסיקים פונים אלינו למתנ"סים, ואנחנו מנסים לשבץ בני נוער.

רונן שפירא: אנחנו מעדיפים לשבץ בני נוער משכבות חלשות.

שלי יחימוביץ': רונן, מה היית שיקרה כדי שישפר קצת את תמונת המציאות?

רונן שפירא: כמו כולם, ברגע שיהיה תקציב גדול יותר, נוכל לאפשר ליותר ילדים, ונצטרך פחות בסדרי עדיפויות לעשות סלקציה של אחד כן, ואחד לא.

רונן שפירא: זה בהחלט יעזור לנו.

רונן שפירא: מה עוד אנחנו עושים, כניסות לאתרים במחירים מוזלים.

רונן שפירא: יש לנו הסכמים עם אתרים, למשל בלונה פארק, במקום שיעלה 80 שקלים, יכול לעלות 20 שקלים, המתנ"ס מוציא בצורה מרוכזת.

רונן שפירא: אנחנו מפעילים למניעת אלימות ולאורח חיים בריא גם בקייטנות שלנו מבחינת תוכן, וגם כפעילות ליישובים.

רונן שפירא: יש תוכניות קיץ לבני נוער ביישוב שאנחנו מפעילים, כמו קפה אינטרנט, כמו קריוקי, ודברים נוספים.

רונן שפירא: לגבי הקאסמים, אנחנו מפעילים מערך כדי לסייע לילדי שדרות והסביבה.

שלי יחימוביץ': לסיום, רונן, יכולתם לקלוט יותר ילדים ולתת פתרון ליותר ילדים.

ורד ירושלמי: למשל, להפעיל לילה לבן.

ורד ירושלמי: אין לנו ספק, ויש לנו נתונים של המשטרה, שבמקומות שבהן מופעל לילה לבן, האלימות ועבריינות הנוער צנחה בשיעור שבין 25% ל-35%.

ורד ירושלמי: אלו הנתונים של המשטרה.

ורד ירושלמי: בלילות שהמתנ"סים פתוחים, עבריינות הנוער צונחת.

ורד ירושלמי: הלילות הלבנים, הכניסה אליהם חופשית ללא תשלום.

ורד ירושלמי: עלות הפעלה של לילה לבן למתנ"ס, היא בסביבות 300 אלף שקלים לקיץ למתנ"ס אחד.

ורד ירושלמי: זה כסף שהמתנ"ס סופג עליו, כי הם לא משלמים כסף על פעילות המתנ"סים.

רן כהן: כל לילה להפעיל מתנ"ס?

ורד ירושלמי: לא כל לילה, אנחנו מדברים על בערך שני לילות בשבוע, כפול שמונה שבועות, זה העלות.

ורד ירושלמי: זו בדיוק הדוגמה.

ורד ירושלמי: לרוב המתנ"סים היום אין את ה-300 אלף שקלים האלה, ואז או שמצמצמים או שעושים רק פעם בשבוע, או שלא עושים בכלל.

ורד ירושלמי: מוצאים כל מיני פתרונות, יש לזה ממש ביטוי מספרי.

שלי יחימוביץ': חברת הכנסת הלפרט, אתה מעוניין לומר דבר מה.

שלי יחימוביץ': בבקשה.

שמואל הלפרט: בסיכומו של דבר, שמענו על המצב של הקייטנות, הן הצטמצמו השנה ובעתיד בגלל חוסר תקציב וכדומה.

שמואל הלפרט: מצד שני, ברגע שנכנסתי לישיבה, שמעתי על מצבם של התלמידים שחוזרים אחרי חופשה של חודשיים, באיזה צורה שהם חוזרים.

שמואל הלפרט: זה מצב לא בריא.

שמואל הלפרט: מה שיש כיום במדינת ישראל, שיש חודשיים חופש.

שמואל הלפרט: החופש הזה של חודשיים הורס כל חלקה טובה.

שמואל הלפרט: חז"ל אומרים שהבטלה מביאה לידי שעמום.

שמואל הלפרט: יש מאמר של חז"ל – אם תעזבני יום, יומיים אעזבך.

שמואל הלפרט: ברגע שיש חופש של חודשיים, אז מפסידים לימודים לא של חודשיים אלא של ארבעה חודשים.

שמואל הלפרט: הגיע הזמן שאנחנו נחשוב ברצינות, במקום לתת כל מיני פתרונות של תלאי על גבי תלאי.

שמואל הלפרט: אולי כדאי שאנחנו נחשוב על צמצום החופש הגדול של חודשיים, שבלי שום ספק הוא יותר מדי גדול.

שמואל הלפרט: גורם לתלמידים לצאת מכל מסגרת נורמטיבית.

שמואל הלפרט: אני בטוח שחודש ימים זה מספיק והותר לחופש.

שמואל הלפרט: אפשר אולי לתת גם חופש של שבוע שבועיים בחורף.

שמואל הלפרט: אבל חופש ארוך כזה של חודשיים, בבתי ספר על-יסודיים זה חודשיים וחצי כמעט.

שמואל הלפרט: בבתי ספר יסודיים מסיימים את הלימודים ב-20 ביוני, אולי לפני כן.

שמואל הלפרט: אני חושב שזה חופש מדי ארוך.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת הלפרט, מזל שלילדים אין זכות בחירה, זה פוגע בך פגיעה פוליטית אנושה האמירה הזאת.

שלי יחימוביץ': היא מאוד לא פופולרית.

שלי יחימוביץ': אגב, אני מסכימה איתך.

שמואל הלפרט: אנחנו לא צריכים להיות תמיד פופוליסטים.

שמואל הלפרט: צריכים לחשוב על תכלס', על עתידם של התלמידים.

שמואל הלפרט: חופש של חודשיים הורס את הנוער.

שמואל הלפרט: התלמידים חוזרים לבתי הספר – אל תחשבו שזה רק בבתי ספר חילוני.

רן כהן: ואקום של חודשיים.

רן כהן: אם בוואקום הזה אתה יכול להעסיק אותם חודש בקייטנות, בסמינרים, בקורסים, בטיולים, זה בסדר גמור.

שמואל הלפרט: זו הצעה אולי קצת דמיונית, אבל כדאי לחשוב על ההצעה הזאת.

שמואל הלפרט: ולחשוב גם על כך שכדאי לפצל בכל מקרה את החופש.

שמואל הלפרט: כמו באירופה למשל.

שמואל הלפרט: שם יש חודש בקיץ וחודש בחורף.

שמואל הלפרט: אני לא אומר שצריכים לצאת גם בחורף חודש, מספיק שבועיים.

שמואל הלפרט: אבל להוציא תלמידים ממסגרת לימודית, מסגרת מסודרת לתקופה של חודשיים, במידה מסויימת זה לא טוב לא לילדים ולא להורים.

שמואל הלפרט: הגיע הזמן שאנחנו נחשוב לקצר את החופש לפחות בחודש ימים.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': נעבור לנציגי המשרד לבטחון פנים, אחר כך לתנועות הנוער.

שלי יחימוביץ': יש לנו עוד כמה דוברים בהמשך.

יובל רביבו: כבכל שנה אנחנו מוציאים פקודת מבצע, מורידים אותה לשטח ליחידות הנוער.

יובל רביבו: יש עבודה מאסיבית של יחידות הנוער במהלך חופשת הקיץ.

יובל רביבו: זה לא רק ליחידות הנוער, אבל בדגש על יחידות הנוער.

יובל רביבו: זה אמנם יחידות הבילוש, התנועה, המתנדבים.

יובל רביבו: כולם למעשה נרתמים לעבודה מאסיבית בחודשי הקיץ, בעיקר בסופי שבוע.

יובל רביבו: כאשר העבודה מתרכזת באתרי בילויים, מסיבות מאורגנות ובלי מאורגנות.

יובל רביבו: אני מדבר על מסיבות יער למיניהם, שם משתמשים בסמים וכדומה.

יובל רביבו: כל מיני מעשי ואנדליזם ואלימות שציין פיני, שמתקיימים ברחוב.

שלי יחימוביץ': אתם רואים עלייה במעשים האלה?

יובל רביבו: האמת היא שאין לי את הנתונים.

יובל רביבו: אני לא רוצה לומר נתונים בעל-פה שאינם נכונים.

יובל רביבו: אבל אני לפחות מכיר מהעבר שלי בתפקיד יחידת נוער.

יובל רביבו: יש באמת עבירות אלימות, עבירות רכוש.

יובל רביבו: אפילו אתן דוגמה בבתי ספר בסופי שבוע שאין שם כלום, במהלך השבוע הילדים משתעממים, מסתובבים בתוך כתלי בית הספר, שוברים חלונות, גורמים נזקים, אין שום פעילות.

יובל רביבו: יש מקומות שאנחנו מעבים אותם בכוח אדם ובתקציבים במהלך החופשה של החודשיים.

יובל רביבו: לדוגמה, יחידת הנוער באילת.

יובל רביבו: שם מתרכזים בני נוער רבים בחופשת הקיץ.

יובל רביבו: אנחנו מעבירים תקציבים לכוח אדם, לעבודה ולהתמודדות עם פשיעת בני הנוער.

רן כהן: יש עכשיו פרוייקט של עיר ללא אלימות.

יובל רביבו: נכון.

יובל רביבו: עושים שם הרבה דברים, אבל בין היתר בחופשת הקיץ אנחנו מעבים בכוח אדם, באמצעים.

יובל רביבו: מה שקורה שם זה בלתי נסבל.

יובל רביבו: צריך להיות שם כדי להאמין בחופשת הקיץ להתמודד עם כל בני הנוער.

יובל רביבו: הם מקבלים סיוע כל שנה להתמודדות עם תופעות הפשיעה.

יובל רביבו: אנחנו נותנים דגש לעשייה היומיות בחופשת הקיץ.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.


חגי אורן: לגבי מוזיאונים ופארקים לאומיים.


חגי אורן: בכל הפארקים יש הצעת חוק שהוגשה פעם שנייה חברת הכנסת יולי תמיר חזרה, הבנו שהעבירו את הצעת החוק הזאת אלייך.

שלי יחימוביץ': לא ידוע לי.

שלי יחימוביץ': אשמח, כנראה שזה בדרך.


חגי אורן: אם לא, אנחנו יכולים להביא.


חגי אורן: זו הצעת חוק שנותנת הנחה במוזיאונים, בפארקים, במקומות בילוי.


חגי אורן: זה יכול לעזור בהנחה לקייטנות.

רן כהן: אני גם אשמח אם תעביר לי.


חגי אורן: אסור לשכוח, אמרו קודם, דוגמה ללילה לבן.


חגי אורן: אצלנו במועצות הנוער העירוניות הרבה פעמים מארגנים מועדוני לילה.


חגי אורן: מה זה מועדון, זה לא עולה הרבה כסף.


חגי אורן: הם דיברו על סכומי עתק.


חגי אורן: לארגן פעם בלילה בזמן החופש הגדול, לא עולה הרבה.


חגי אורן: זה בסך הכל מקום, וכן להשכיר אדם כלשהו לתקופה מסויימת שבדרך כלל עובד עם העירייה.


חגי אורן: ורד ירושלמי: תלוי באיזה היקפים, כאשר אתה מפעיל אלף בני נוער - - -


חגי אורן: אני מדבר על עיירות עם ואנדליזם עם יותר עוני.

שלי יחימוביץ': תודה רבה חגי.

נעמה חורב: אני רכזת תנועת הנוער העובד והלומד.

נעמה חורב: אציג את החברים שבאו איתי.

נעמה חורב: חמיס שהוא רכז הקן במזרח ירושלים.

נעמה חורב: גיא ויפית שעובדים באיגוד המקצועי לנוער.

נעמה חורב: הנוער העובד כמובן מפעיל מגוון עצום של פעילויות בקיץ.

נעמה חורב: אני רוצה להתמקד בשתי פעילויות שהן לעניין הדיון הזה.

נעמה חורב: מפעל הקייטנות, או כמו שאנחנו קוראים לו הקיי"צות, זה חיבור בין קייץ לקייטנה.

נעמה חורב: זהו מפעל שאנחנו מפעילים מזה עשרות שנים.

נעמה חורב: זה בעצם איזשהו אירוע שיא של שנת הפעילות שמיועד גם לחניכי התנועה, אבל גם פתוח לציבור הרחב.

נעמה חורב: השנה אנחנו מפעילים את הקייטנות ב-190 נקודות ברחבי הארץ מהצפון ועד הדרום.

נעמה חורב: במגזר היהודי, במגזר הערבי, הדרוזי וגם במגזר הבדואי.

נעמה חורב: אורך הקייטנה – הקייטנה נמשכת שלושה שבועות במחיר עלות.

נעמה חורב: מחיר ממוצע לקייטנה בערך 450 שקלים.

נעמה חורב: יש מקומות שפחות, ויש מקומות שיותר, בהתאם ליכולת של המשפחות במקום.

רן כהן: כמה זמן זה נמשך?

נעמה חורב: שלושה שבועות.

נעמה חורב: 450 שקלים זה מחיר ממוצע, יש מקומות שפחות, יש מקומות שיותר.

נעמה חורב: כמובן שחניך שזקוק לסיוע נוסף או לסיבסוד מקבל את העזרה.

נעמה חורב: בכל מפעלי הקיץ פחות או יותר על סמך השנה שעברה, ועם הצפי של השנה, בכל המגזרים של החברה הישראלית בסביבות ה-70 אלף.

נעמה חורב: זה כול פעילות הקיץ, מתוכם הקייטנות הן כמובן החלק הניכר במספר הזה.

שלי יחימוביץ': באיזה גילאים מדובר?

נעמה חורב: שלושה שבועות לכיתות ד' ועד ו'.

נעמה חורב: ל-ז', ח' יש פעילות קצת שונה וקצרה יותר.

נעמה חורב: הקייטנה עצמה פתוחה למי שהיה חניך במהלך כל השנה ולציבור הרחב.

נעמה חורב: אפשר על הקבוצות הקיימות להוסיף ילדים אחרים שהיו בכיתה ושלא מגיעים לפעילות.

שלי יחימוביץ': נעמה, יש איזשהו ערך מוסף מעבר לפעילות הפנאי?

נעמה חורב: הקייטנות נשענות על המערך התנועתי.

נעמה חורב: מי שמכיל אותן, מתכנן אותן, בונה אותן וגם מדריך בהן הם מדריכי וחניכי התנועה.

נעמה חורב: השכבה הבוגרת היא זו שבעצם מעבירה את הפעילות לשכבה הצעירה מתוקף הדבר הזה, אז כמובן שקייטנה היא ברוחה של תנועת הנוער, על הערכים שלה, על הפעילות הייחודית.

נעמה חורב: היא כולה נשענת על יצירה עצמית.

נעמה חורב: מעט מאוד תרבות פנוייה, מה שנקרא הפקה עצמית של החניכים את הפעילות.

נעמה חורב: יש בתוכם מחנאות, ערבי תרבות, וכל מה שהוא בעצם הפעילות של תנועת הנוער, כמובן עם מדריך הקבוצה שמלווה אותה במהלך השנה כולה.

רן כהן: התשלום כולו הוא תשלום הורים?

נעמה חורב: כן.

נעמה חורב: רובו תשלום הורים, במקומות מסויימים יש סיוע של העירייה על בסיס מקומי.

רן כהן: לשכות הרווחה עוזרת לילדים המתקשים לשלם?

נעמה חורב: כן, יש כל מיני צורות של סיוע עירוני.

נעמה חורב: יש סיוע עירוני אל מול רשימות חניכים.

נעמה חורב: לצורך העניין, אני מגישה חניכים שזקוקים לסבסוד ומקבלים תמיכה ספציפית.

נעמה חורב: יש תמיכה עירונית שהיא כללית באוטובוסים, או בכניסה ללונה-פארק, ואז זה מוזיל את הכסף לסך הילדים.

נעמה חורב: אבל זה ספציפי לכל מקום ומקום.

נעמה חורב: יש מקומות שהמבנה של הקן לא יכול לאפשר פעילות קייץ של שלושה שבועות, ואז העירייה נרתמת למבנה חלופי, כמו בבית ספר.

רן כהן: או במקלט.

נעמה חורב: מקלט הוא לא כל כך - - - הקיי"צות כוללות בתוכן לרוב את מחנה הקייץ בין שלושה לחמישה ימים, תלוי מה שכבת הגיל.

נעמה חורב: צריך להגיד שהימים שבהם יוצאים זה תלוי ביכולת הכלכלית.

נעמה חורב: כי יום שיוצאים החוצה העלות שלו היא גבוהה יותר ולכן זה משתנה ממקום למקום.

נעמה חורב: ככלל אנחנו מעדיפים ליצור שיוויון ולהוציא החוצה בצורה ארצית לשני ימים ארציים כדי שלא יווצר דיפרנציאליות, שבמקומות שיכולים יותר ייצאו לפעילות חוץ יותר.

שלי יחימוביץ': כל המימון לקייטנות שלכם מגיע מהתיקצוב שלכם?

נעמה חורב: זה כספי הורים, עם משען על תקציב התנועה.

נעמה חורב: ושוב, מעט עזרה מהרשויות.

נעמה חורב: יש תמיכה מהרשויות, תלוי איזה.

נעמה חורב: מה שהוזכר כאן בחווייה הקייצית, חלקן של תנועות הנוער בעצם עבר דרך הרשויות.

נעמה חורב: הרשות קיבלה כסף, ובהחלטה שלה היא יכלה להקצות חלק מזה גם לקייטנת תנועת הנוער, בתנאי שהיא עמדה בקריטריונים הרלוונטיים, ובאמת נהנינו מזה עד השנה האחרונה.

נעמה חורב: לגבי הפעילות הנוספת שרצינו להציג, ואת זה יפית תציג, מעט על ההגנה של הנערים העובדים.

שלי יחימוביץ': מה קרה בשנה האחרונה?

שלי יחימוביץ': אותם 50 מיליון דולר שדיברנו עליהם?

שלי יחימוביץ': וה-50 מיליון האלה, איזה אחוז מגיע לתנועות הנוער?

נעמה חורב: זה מאוד מאוד השתנה, בגלל שהרשות מקבלת את הסכום, והיא מחליטה האם היא מקצה את חלקו לתנועות הנוער, כך שזה משתנה.

רן כהן: מה שקורה אצלם, זה שראשי הקינים בקשר ישיר עם הרשות המקומית, והרשות המקומית היא זאת שמסייעת על בסיס לגמרי דיפרנציאלי.

נעמה חורב: היתה איזושהי החלטה שהרשויות יסייעו, זאת אומרת, דרך החווייה הקייצית יתנו גם חלק מהכסף.

נעמה חורב: ...

נעמה חורב: זה כן היה מוסדר.

רן כהן: כן, אבל זה לא היה אחיד.

רן כהן: היו מקומות שנתנו יותר, היו מקומות שנתנו פחות, היו מקומות שלא נתנו בכלל.

שלי יחימוביץ': תודה.

שלי יחימוביץ': חמיס, אולי אתה רוצה לספר לנו קצת.

חמיס סיאם: אני מרכז סניף מזרח ירושלים, וגם אחראי מטעם הנוער העובד במגזר הערבי.

חמיס סיאם: אנחנו מטפלים בנערים שעובדים, בנערים מכל הארץ.

חמיס סיאם: לדוגמה בירושלים, אני מייצג את הנערים בבית הדין לעבודה, יש לי קשר טוב עם לשכת התעסוקה.

חמיס סיאם: אנחנו מטפלים בנערים העובדים מכל הארץ.

חמיס סיאם: יש לנו פעילות משותפת ערבים ויהודים ביחד, כמו מחנה משותף שאנחנו עושים, והוא המחנה הארצי.

חמיס סיאם: יש משתתפים מכל הארץ, בכל סניף יש בסביבות 500 משתתפים.

חמיס סיאם: 26 מהמגזר הערבי, 20 סניפים מהמגזר היהודי עושים מחנה משותף.

חמיס סיאם: למגזר הערבי יש פעילות, כמו קורס מנהיגות צעירה.

חמיס סיאם: יש 26 סניפים שמשתתפים מכל סניף בסביבות 30-40 משתתפים בשישה ימים מכל הארץ.

חמיס סיאם: בסוף מקבלים תעודת מנהיגות צעירה שהם יכולים להשתתף בכל סניף וסניף.

חמיס סיאם: בקייטנות יש סניפים.

חמיס סיאם: בנוער העובד במגזר הערבי יש 26, בכל מקום יש סניף.

חמיס סיאם: לדוגמה בירושלים, יש סניף של הנוער העובד.

חמיס סיאם: קייטנה בסביבות 500 ילדים שמשתתפים.

חמיס סיאם: בקשר לתקציבים, לדוגמה, הסיבסוד של עיריית ירושלים.

חמיס סיאם: בשנת 2004 לא קיבלנו כלום.

חמיס סיאם: בשנת 2003, קיבלנו ממשרד החינוך חלק מהסיבסוד, בסביבות 6 שקלים לכל תלמיד, זה לא מספיק לכל הפעילות שאנחנו עושים.

חמיס סיאם: יש לנו קייטנות בכל הסניפים בכל המגזר הערבי.

חמיס סיאם: מכל סניף בסביבות 500.

חמיס סיאם: יש לנו גם מחנה משותף, קוראים לזה מחנה כפר החורש, שמשתתפים מכל המגזר הערבי בסביבות 200 עד 300 מכל סניף כפול 26, זה לשלושה מחזורים.

חמיס סיאם: מחזור אחד, מחזור שני, מחזור שלישי.

חמיס סיאם: יש לנו שני טיולים ארציים, באזור דרום וגם באזור צפון שגם משתתפים מכל המגזר הערבי.

חמיס סיאם: אמר חבר הכנסת רן כהן בקשר למבנים שאנחנו מקבלים מהעירייה.

חמיס סיאם: יש לנו בעיה גדולה גם עם הרשות המקומית, לא רק בירושלים אלא גם בכל מקום, אנחנו רוצים טיפול לבעייה הזאת.

יפית בבילה: אם אפשר להוסיף היבט שלא נגעו בו בכלל, בנוגע לעבודת בני נוער בקיץ.

יפית בבילה: בקיץ זה פשוט הופך להיות נושא מאוד חשוב.

יפית בבילה: לפי נתונים רשמיים של משרד התמ"ת, יש היום במדינת ישראל משהו כמו 68 בני נוער עובדים, כאשר כמובן בחופשת הקיץ, בגלל שזה חופשה, ובגלל שהגיל המותר הוא 14 ולא 15 כמו במשך השנה, המספר הזה עולה.

יפית בבילה: השנה להערכתנו ייצאו לעבוד בקיץ משהו כמו 140 אלף בני נוער עובדים.

יפית בבילה: צריך להגיד שהביקוש לעבודות כמובן לא תואם את ההיצע, מה שיוצר מצב של קרקע מאוד נוחה לניצול של בני הנוער העובדים בעבודה.

יפית בבילה: מאוד להוטים לעבוד, באופן כללי מה שמאפיין את עבודת בני הנוער זה שהיא זמנית וגמישה, ושנדרשת מומחיות מעטה, שהשכר שמקבלים נמוך יותר.

יפית בבילה: ולכן נוצר איזשהו מצב שמאפשר למעסיקים לנצל את בני הנוער העובדים.

יפית בבילה: מעבר לזה שאנחנו תנועת נוער על כל הפעילויות שהוצגו כאן, אנחנו גם הארגון היציב של בני הנוער העובדים.

יפית בבילה: כמו שחמיס ציין, אנחנו מעניקים להם סיוע משפטי משלב של פנייה למעסיק, כאשר הופרה איזושהי זכות בעבודה, ועד לשלב של ייצוג בבתי הדין לעבודה, כל זה בלי שום עלות כספית, זאת אומרת ללא תשלום.

יפית בבילה: אני רוצה לציין, שבנוסף לזה אנחנו עוסקים בפעילות הסברתית, ואנחנו מאיצים אותה בעיקר לקראת חופשת הקיץ.

יפית בבילה: הגענו השנה למשהו כמו 10 אלפים בני נוער בבתי הספר התיכוניים, זאת אומרת בגיל התעסוקה, והעברנו אליהם שיעורים על זכויות בני נוער בעבודה.

יפית בבילה: שיעורים שהם לא נגעו רק לזכויות, אלא לקונטקסט החברתי הכלכלי שבו אנחנו פועלים, שמקשה כל כך על מימוש זכויות בכלל ומימוש זכויות בעבודה בפרט.

רן כהן: כל הכבוד.

רן כהן: איזה מזל שהמציאו את תנועות הנוער לפני הרבה שנים.

רן כהן: אחרת היום לא היו ממציאים אותם.

שלי יחימוביץ': זה נכון, זה טוב מכדאי שזה יומצא היום.

רן כהן: רק היו מנסים ליזום את זה, מייד היו קוברים את מי שהיה יוזם את זה.

רן כהן: אני מודיע לכם שאם היום היתה מוגשת הצעת חוק להקים תנועות נוער, היא לא היתה עוברת בשום פנים ואופן.

יפית בבילה: אני רוצה להגיד שאנחנו נכנסנו רק ל-75 בתי ספר, בגלל שהרבה מבתי הספר לא משתפים פעולה, ולא מוכנים להכניס את התכנים האלה, ואני חושבת שאם תצא קריאה ממשרד החינוך, קריאה מהוועדה הזאת לבתי הספר לעודד את העניין, אנחנו מוכנים להגיע לכל בתי הספר להעביר שיעור כזה.

יפית בבילה: מאוד חשוב שבני נוער בגילאים הרלבנטיים 14-18 יעברו שיעור כזה.

יפית בבילה: וקריאה כזאת יכולה לסייע לנו שהיא נותנת איזשהו גיבוי לעניין הזה, והכרה בחשיבות של התוכן הזה.

שלי יחימוביץ': בואי תהיי יותר קונקרטית, מה היית רוצה שייצא מכאן?

יפית בבילה: קודם כל מה שאמרתי עכשיו זה דבר מאוד חשוב.

שלי יחימוביץ': קריאה לבתי הספר שיאפשרו לכם להיכנס?

שלי יחימוביץ': אבל זה לא קשור לחופש הגדול.

רן כהן: זה כן קשור.

יפית בבילה: זה כן קשור.

יפית בבילה: החשיבות של זה עולה לקראת החופש הגדול.

רן כהן: וזה גם יותר קל בחופש הגדול לבתי הספר.

רן כהן: פנינו בזמנו.

יפית בבילה: לפני שלוש שנים היתה איזושהי פנייה של משרד החינוך שבאמת סייעה לנו בחלק מהמקומות להיכנס ליותר בתי ספר, ודבר אחד מאוד חשוב, זה בהיבט של המדיניות שלה, המודעות.

יפית בבילה: היבט אחר – עשינו כבר פנייה למשרד החינוך יש לציין, ואנחנו צריכים לקבל תשובה בימים האלה, קשור לחומרי הסברה שלנו.

יפית בבילה: אנחנו מפעילים סיירות של חלוקת כרטיסים בכל מיני מקומות, בקיץ בפסטיבלים, במקומות שיש בהם ריכוז גבוה של בני נוער.

יפית בבילה: מחלקים הרבה מאוד חומרי הסברה כמו האקורדיון הזה שיש בו פירוט של כל הזכויות החשובות לבני הנוער.

יפית בבילה: מקום אפילו לרשום את השעות.

יפית בבילה: פנינו למשרד החינוך בעניין, ויש שיתוף פעולה, ואני מעריכה שאנחנו נקבל תשובה לגבי העניין הזה בימים הקרובים.

יפית בבילה: הפקת חומרי הסברה זה דבר מאוד יקר, אז הסיוע הזה גם כן יכול לעזור.

יפית בבילה: אפשר גם לציין שאנחנו מגבירים את הביקורים במקומות העבודה, עושים מעקב על הזכויות בעבודה, מחלקים איגרות, זכויות למעסיקים.

יפית בבילה: מציעים להם לחתום על אמנות, שמירה על זכויות לנוער בעבודה.

יפית בבילה: גם הקשר שלנו עם משרד התמ"ת, אני לא חושבת שיש לו כאן נוכחות לצערי.

יפית בבילה: בגלל שיש יותר עבודה יש יותר הפרות של זכויות.

יפית בבילה: אנחנו נמצאים בקשר כמעט יום יומי של דיווח על הפרות בתקווה שהדבר הזה יוביל גם להגשת כתבי אישום נגד מעסיקים, כי אני מניחה שהרבה מכם שמעתם את המצב העגום של אכיפת זכויות במדינת ישראל.

רן כהן: איך אתם עושים את זה?

יפית בבילה: יש לו שלושה מחוזות, אבל יש לו פקחים ברחבי הארץ, ולנו יש מזכירי איגוד מקצועי פרוסים ברחבי הארץ.

יפית בבילה: מזכירי האיגוד המקצועי המקומי יוצרים קשר ישיר עם הפקחים באותו מקום, מדווחים בכתב כולל הפנייה לבני נוער שמוכנים לתת עדות, ועוקבים אחרי הדבר הזה.

שלי יחימוביץ': יפית, אני מפסיקה אותך, דברייך מרתקים, אני מבטיחה לך שאנחנו נעשה ישיבה נפרדת על העניין של בני נוער וילדים עובדים באופן קצת עמוק ויסודי.

יפית בבילה: חשוב לנו שכל מי שיושב כאן ונוגע לבני נוער יידע שאנחנו ערוכים ומעוניינים לתת סיוע משפטי, וכמובן מידע לכל בני נוער וילדים, הורים, מעסיקים.

יפית בבילה: יש לנו תא טלמסר שמופעל 24 שעות ביממה.

טובה בן-ארי: משרד החינוך מפרסם את האתר שלכם ואת החומרים שלכם.

טובה בן-ארי: יורם מעביר לי את החומרים, ואני מפרסמת באתר הרגיל של המשרד.

שלי יחימוביץ': תמר קדם מתנועת הצופים, אחר כך חבר הכנסת רן כהן.

תמר קדם: אני שמיניסטית מירושלים.

תמר קדם: הפעילויות שלנו הן די מצומצמות.

תמר קדם: פעילות של כיתות ד'-י"ב, ד' שלושה ימים, הסכומים הם מטורפים.

תמר קדם: 480 שקלים לשלושה ימים, כולל אוכל ולינה.

תמר קדם: זה מה שמציעים אצלנו.

תמר קדם: יש את היותר מסובסדים שהם הגדולים, גם מדריכים משלמים על זה שהם מדריכים ילדים קטנים.

תמר קדם: אני בתור מדריכה שילמתי על כל הפעילויות, זה קצת אבסורד.

רן כהן: זה הרבה אבסורד.

שלי יחימוביץ': כמה ילדים יוצאים למחנות האלה?

תמר קדם: בירושלים 3,300 חניכים, כולל מבשרת, צור הדסה ומעלה אדומים.

תמר קדם: למחנה קיץ יוצאים 2,700 חניכים.

תמר קדם: אבל הבעיה שאנחנו פונים לארמון הנציב בנוסף לבקעה ורחביה.

תמר קדם: פונים לתלמידי ארמון הנציב שהם מגיעים אלינו לשבט, אבל ברגע שאתה מבקש מהם לשלם שזה התנאי כמובן, אז הם בורחים.

תמר קדם: הם אפילו לא כלולים בחניכים הרשומים שלפני הקיץ.

תמר קדם: אז אנחנו לא באמת מצליחים לשמור עליהם איתנו.

תמר קדם: יש לנו לכל שבט 3,000 שקלים לסיבסודים, שזה מתחלק קצת עם ההנהגה שבסך הכל היא 25,000 שקלים.

רן כהן: עיריית ירושלים לא עוזרת?

תמר קדם: עיריית ירושלים הבטיחה בעבר 130 אלף שקל.

תמר קדם: אחר כך צמצמה ל-60 אלף שקל.

תמר קדם: היום אפס בדיוק, זה מה שקיבלנו.

תמר קדם: בעיריית תל-אביב לעומת זאת 5 מיליון מוקצים לתנועת הצופים.

תמר קדם: בראשון – 400 אלף לשני שבטים בלבד, שבירושלים יש בין 10 ל-12 שבטים.

תמר קדם: אשקלון – 100 שקלים.

תמר קדם: יוצא לנו 100 שקלים למסובסד, בעוד שהמחנות עולים בערך 500 שקלים בממוצע, ההנחות הן 100 שקלים.

תמר קדם: חניך שמקבל 100 שקלים לא ייצא, כי בכל זאת ההורים שלו לא יכולים לממן את השאר.

תמר קדם: רוצים שנעשה פעילות מתמשכת יותר בקיץ, כדי להוסיף עוד מספר חניכים, כדי לשמור על המספר כדי שיהיה לנו בכל זאת יותר כסף.

תמר קדם: כנראה שהכל מסתובב סביב זה בסופו של דבר.

תמר קדם: אבל נורא קשה להחזיק מדריכים שפועלים כל השנה, שמשלמים, שמשקיעים את החיים שלהם בזה.

תמר קדם: נורא קשה לבקש מהם עוד בחופש, לעשות את העבודה הזאת.

תמר קדם: הציעו לנו לעשות מעין קייטנה כזאת בלי יותר מדי ערכים שלא יפספס את כל המהות שלנו.

תמר קדם: אז אנחנו די בדילמה מה עושים.

תמר קדם: יש לנו חודש וחצי שאנחנו לא נוגעים בחניכים שלנו, אנחנו מאבדים חניכים.

תמר קדם: אנחנו לא ממשיכים את התהליך שלנו איתם.

תמר קדם: אבל מצד שני, אנחנו גם לא יכולים לדרוש מהמדריכים לעבוד את השעות הנוספות הללו.

שלי יחימוביץ': תודה, תמר.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת רן כהן, בבקשה.

רן כהן: גברתי יושבת ראש, אורחים נכבדים.

רן כהן: אני חושב באמת שזה אחד הנושאים הקריטיים ביותר, אולי הקלאסיים גם לעבודתה של הוועדה הזאת.

רן כהן: אני מאוד מברך על זה שאת יזמת את הדיון הזה.

רן כהן: אני גם באמת סבור בהמשך, אני גם אציע אולי לערוך עוד כמה דיונים שקשורים לעניין הזה, של תקופת החופש.

רן כהן: כיוון שזו תקופה מאוד קריטית בחיי הילדים.

רן כהן: אנחנו מוכרחים מדי שנה, וזה ממש היסטורי, אני יכול למסור את זה כאן די בוודאות, אני עוקב אחרי העניין הזה שנים.

רן כהן: ככל שהמדינה בורחת מאחריותה לתקופת החופש של הילדים, כך הפערים בין ילדים ממשפחות מבוססות לילדים במשפחות מוחלשות הם יותר גדולים.

רן כהן: המצוקה של הילדים הללו יותר גדולה, האסונות שנופלים עליהם ועל המשפחות שלהם הם יותר גדולים.

רן כהן: כך שבעניין הזה המעורבות של המדינה היא קלאסית.

רן כהן: ככל שהמדינה יותר מעורבת ויותר תומכת, כך הפערים יותר קטנים, והסיכויים של ילדים במשפחות חלשות הם יותר טובים.

רן כהן: בעניין הזה נדמה לי שאי אפשר לברוח, אלא מלבוא בתביעה מאוד נחרצת למדינה, לממשלה.

רן כהן: לקחת את חלקה ואת האחריות שלה בטיפול בסוגייה הזאת.

רן כהן: בסיכומו של דבר, אני אומר לכם גם עוד דבר.

רן כהן: שוב מניסיוני, ככל שהמדינה משקיעה פה יותר שקלים, כך היא חוסכת יותר מיליונים שהולכים בגין בזבוזים, פשעים ואסונות.

רן כהן: על כל שקל שמקצצים כאן, המדינה תשלם בין 10 ל-100 או ל-1,000 שקלים לאחר מכן.

רן כהן: על כל האסונות שקורים, בריאותיים, קרמינליים ואחרים.

רן כהן: בעניין הזה נדמה לי לא יכולה להיות שום סתירה להגדרה הזאת.

רן כהן: דבר שני, אני לא מציע כמו חבר הכנסת הלפרט לקצר את החופש.

רן כהן: אני מציע למלא אותו.

רן כהן: אני מציע לנצל אותו כדי שלילדים בכל הגילאים הרלבנטיים יהיה יותר תעסוקה, יותר עניין, יותר אושר בחיים.

רן כהן: בעניין הזה לא יכול להיות ספק גדול בחיוניות של העניין הזה.

רן כהן: אני גם לא בטוח שהילדים ישמח שיקצרו להם את החופש לחודש, אולי באוכלוסייה החרדית הדבר הזה מתאים.

רן כהן: אבל כל אחד חי עם עולמי, אני עם עולמי, וחבר הכנסת הלפרט עם עולמו, אז אין לי טענה לעניין הזה.

רן כהן: לא שמעתי את כל הדברים של יפית לצערי, אבל אני מציע, חברת הכנסת שלי, לערוך ישיבה מיוחדת לגבי הסוגייה הזאת של תעסוקת נערים בחופש.

שלי יחימוביץ': בהחלט.

שלי יחימוביץ': בחופש צר לי, זה כבר לא ייצא.

רן כהן: אם את יכולה אפילו לעוד שבוע, שבועיים.

רן כהן: זה מאוד חשוב לדעתי להביא לכאן את נשיא התאחדות התעשיינים, את נשיא לשכות המסחר.

רן כהן: את משרד התמ"ת, את ההסתדרות הכללית, ולדון איתם בעניין הזה.

רן כהן: ניצול הנערות והנערים בחופש הוא מכפיר.

רן כהן: הוא אחד התופעות הכי מבישות שקיימות במדינה הזאת.

שלי יחימוביץ': יכול להיות שנבטל ישיבה מתוכננת של הוועדה, ונחליף אותו בנושא הזה שהוא באמת חשוב ואקוטי.

רן כהן: הנושא הזה ממש חשוב וחיוני, לפני שקורים גם כל מיני דברים, ושאף אחד לא יגיד שלא התרענו.

רן כהן: התפקיד שלנו בין היתר הוא להתריע.

רן כהן: אני ממליץ לעשות את זה.

רן כהן: אגב, לקראת השנה הבאה, אני מציע לך לשקול עוד דבר, ולקיים דיון מיוחד לגבי הנושא של ביטחון ובטיחות.

רן כהן: אפשר לעשות את זה עם המשרד לביטחון פנים, עם המשטרה, ועם גורמים אחרים כי יש כאן נושא שלדעתי חייבים לטפל בו בצורה מאוד יסודית.

רן כהן: אני מציע שני דברים.

רן כהן: האחד שנצא מכאן עם פנייה למשרד החינוך לתדרך את כל בתי הספר בארץ, ברוח הדברים שיפית אמרה.

רן כהן: לדאוג לזה שלילדים של בתי הספר, לפחות באותם המקומות שבהם האוכלוסייה לא יודעת לדאוג לעצמה, שבתי הספר יתנו יוזמה יחד עם תנועות הנוער כדי שתהיה תעסוקה ראוייה לילדים במקומות הללו.

רן כהן: זאת הפריסה הכי רחבה שישנה במדינת ישראל.

רן כהן: זה בתי הספר, ומן הראוי שמשרד החינוך בעניין הזה ישים את היד שלו כדי שהדבר הזה יהיה.

רן כהן: הדבר השני, אני מציע לפנות אל מקומות העבודה.

רן כהן: את זה צריך לעשות אם דרך משרד התמ"ת, אם דרך ההסתדרות, אם דרך התאחדות התעשיינים לשכות המסחר, כדי לדאוג לזה שמקסימום מקומות עבודה ידאגו לילדים של העובדים שלו.

רן כהן: מקומות העבודה יש להם יכולת כלכלית, יכולת ארגונית לשאת בעניין הזה.

רן כהן: יש להם לדעתי חובה לא רק יכולת לעשות את זה.

רן כהן: אין שום סיבה בעולם שמקום עבודה כמו הכנסת לא ידאג לילדים של העובדים שלו.

רחל סעדא: קיבלנו היום הודעה, שהכנסת החליטה השנה לאפשר להעסיק ילדיהם של עובדים בכנסת בחודשי הקיץ.

רן כהן: אגב, זה היה מדי שנה.

רן כהן: אני טוען שלמקומות העבודה יש אחריות מעבר לתשלום שכר לעובדים שלהם.

רן כהן: יש להם אחריות הרבה יותר כוללת גם במצבים שבהם ילדים יוצאים לחופש, שלילדים הללו יהיה גם תעסוקה לא בגין עבודה, אלא תעסוקה של קייטנות, של טיולים, של אותם הדברים שמקומות עבודה חייבים לקחת אחריות גם על הילדים של העובדים שלו.

ענת לב-אדלר: גם את הרעיון הזה לא היית - - - במציאות של היום.

ענת לב-אדלר: זה שייך לפעם.

רן כהן: ענת, תאמיני לי שאם היום יהיה מאבק על העניין הזה, שמשרד התמ"ת יכול לעשות את זה בקלי קלות.

רן כהן: כאשר אני רציתי בתור שר התמ"ס, אגב, משרד התמ"ת זה עוד יותר חזק, כי גם משרד העבודה בידיו.

רן כהן: אם היום הוא פונה לחברות המעסיקות של העובדים ואומר להם, אני רוצה שאתם תעשו את זה, מייד הם ירוצו לעשות.

רן כהן: את יודעת למה?

רן כהן: הם מקבלים הון עתק של מיליארדים מקופת המדינה.

רן כהן: בעניין הזה, מן הראוי לעשות את זה.

רן כהן: אנחנו נפנה גם למשרד התמ"ת, גם להסתדרות, גם להתאחדות התעשיינים ולעשות את זה יחד איתם.

רן כהן: יש אחריות יותר רחבה מאשר לשלם שכר.

רן כהן: זה מה שאני ממליץ.

רן כהן: אני מתנצל שאני צריך ללכת, אבל אני אסכים לכל מה שתסכמי בעניין הזה.

שלי יחימוביץ': וגם להיפך.

רן כהן: תודה רבה, אני מודה לך.

שלי יחימוביץ': משרד הקליטה, בבקשה.

מסרט וורקו: חבל לי שאתה הולך, כי דווקא האוכלוסייה שאני מייצגת כאן כרגע, וזאת אוכלוסייה של יוצאת אתיופיה, היא לא נמצאת במעגל העבודה.

מסרט וורקו: כך שאם יימצא פתרון כלשהו לילדי העובדים, עדיין הילדים האתיופים יימצאו מחוץ למסגרת הזו.

רן כהן: העניין של מקומות עבודה בא לכסות נתח של האוכלוסייה.

רן כהן: לכן אני מציע לתמוך גם בתנועות הנוער, גם במתנ"סים, אין דרך אחרת.

מסרט וורקו: צריך להמשיך ולהדגיש שהילדים העניים שעליהם אנחנו מדברים הופכים להיות טרף קל לאלה שרוצים לנצל אותם בתקופה כזו להתנהגויות שוליות ועברייניות.

מסרט וורקו: לנסות למצוא להם כמה שיותר מסגרות הולמות כדי לנצל את שעות הפנאי שלהם.

מסרט וורקו: אנחנו מדברים על ילדים עניים.

מסרט וורקו: אוכלוסיית יוצאי אתיופיה – 66% מכלל האוכלוסייה מוגדרת כענייה.

מסרט וורקו: המשרד לקליטת העלייה מפעיל מזה תשע שנים קייטנות קיץ בשיתוף החברה למתנ"סים והרשויות המקומיות.

מסרט וורקו: עד לפני שנה הועברו הכספים לחברה למתנ"סים, כשהסיבסוד הוא בסך של 200 שקלים פר ילד.

מסרט וורקו: השנה לצערנו לא יכולנו להתקשר עם החברה למתנ"סים בגלל איזושהי מגבלה שהאוצר יצר, כך שאנחנו מעבירים את הכספים באופן ישיר לרשויות המקומיות.

מסרט וורקו: וזה בהמשך לדברים שלך, רמלה הולכים לקבל מאיתנו 35 אלף שקלים השנה בעבור 175 ילדים, בגילאי 5-12.

שלי יחימוביץ': זה כספים שמשרד הקליטה מעביר?

מסרט וורקו: כן.

מסרט וורקו: משרד הקליטה, סך הכל השנה יעביר ל-2 מיליון שקלים בעבור ילדים יוצאי אתיופיה בגילאי 5-12.

מסרט וורקו: בנוסף לתקציב המשותף שיש עם הסוכנות היהודית ומשרד החינוך והחברה למתנ"סים במסגרת של קיץ של עברית שאינני זוכרת מה הסכום שם.

מסרט וורקו: אם אינני טועה כל משרד מעביר כ-500 אלף שקלים.

שלי יחימוביץ': זה עובר לרשויות?

מסרט וורקו: זה עובר באופן ישיר לרשויות המקומיות.

שלי יחימוביץ': זה נועד לחודשי הקיץ?

מסרט וורקו: זה נועד לחודשי הקיץ.

מסרט וורקו: 2 מיליון שקלים שזה יכסה מבחינתנו 9,355 ילדים.

שלי יחימוביץ': זה מיועד ישירות לילדים עולים?

מסרט וורקו: לא פרטתי את הגבלת שנת העלייה.

מסרט וורקו: זאת אומרת, זה כולל גם ילדים שנולדו בארץ להורים עולים מאתיופיה.

מסרט וורקו: בסך הכל הכללי, אנחנו נוגעים בכלל לילדים מבני הקהילה האתיופית, הן אם הם נולדו בארץ, והן אם לא.

מסרט וורקו: רק שהסיבסוד המדובר הוא בסך של 200 שקלים פר ילד.

מסרט וורקו: אנחנו מתנים את ההשתתפות של ההורים בסך של 120 שקלים לילד.

מסרט וורקו: מדובר בשני ילדים ויותר לאותה משפחה.

מסרט וורקו: השתתפות המשפחה לא תעלה על 180 שקלים, בגלל שאנחנו יודעים מה הן היכולות שלהם.

מסרט וורקו: כאשר הממוצע לקייטנה סבירה נע בין 800 ל-1,000 שקלים.

מסרט וורקו: זה עדיין לא מכסה את עלות הקייטנה.

מסרט וורקו: כך שהרשות עדיין נדרשת להשלים את החלק היחסי.

מסרט וורקו: מתוך איזושהי הבנה, הקשיים שיש לרשויות המקומיות, פנינו גם לקרן הידידות, הגברת דבורה גנני.

מסרט וורקו: אני יודעת שהם צריכים לדון השבוע לגבי יישובים מסויימים שבחרנו אותם כיישובים שהם מעוטי יכולת בסיבסוד הקייטנה.

מסרט וורקו: אני מאוד מקווה שאנחנו כן נקבל תשובה חיובית על מנת שנוכל לקיים את הקייטנות כפי שהיינו רוצים לקיים אותם.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

רונאל חרמץ: הזכירה כאן ענת מ"ידיעות אחרונות" בתחילת הדיון את הקונספט של רפואה מונעת.

רונאל חרמץ: אני בכוונה חוזר לזה, וגם למה שחבר הכנסת רן כהן דיבר על המניעה.

רונאל חרמץ: ששקל של מניעה בעצם חוסך מאות ואלפים של שקלים אחר כך בשיקום בטיפול שנובעים כתוצאה מביצוע העבירה.

רונאל חרמץ: למשרד לביטחון פנים יש שלוש זרועות ביצועיות.

רונאל חרמץ: זרוע אחת – משטרת ישראל שעוסקת בעיקר באכיפת החוק.

רונאל חרמץ: מנסה להגיע גם למניעה, אבל בגלל המטלות הרבות שיש עליה, לא מצליחה תמיד.

רונאל חרמץ: שרות בתי הספר שעוסק בשיקום ובטיפול.

רונאל חרמץ: אגף קהילה ומניעת פשיעה, או אגף מצילה שעוסקת במניעה נטו.

רונאל חרמץ: אנחנו פועלים כיום ב-60 רשויות מקומיות.

רונאל חרמץ: יש לנו תקציב של 6.5 מיליון שקל ובלבד שאולי מנציח את הגישה הזאת שהמניעה עדיין לא נכנסה מספיק למודעות של מקבלי ההחלטות.

רונאל חרמץ: אבל לגבי תוכנית הקיץ, למעשה ברשויות המקומיות, אנחנו מפעילים מועצה יישובית, או מציל"ה יישובית, שהיא בעצם מבטא איזושהי היערכות יישובית בראשות ראש הרשות המקומית למניעת פשיעה ואלימות.

רונאל חרמץ: המצי"לות האלה כאמור נמצאות ב-60 רשויות, ואנחנו בתחילת חודש מאי פנינו בקול קורא לכל 60 הרשויות האלה, והצענו להם לקבל השתתפות במימון נוסף למימון הרגיל בתכנית העבודה השנתית הרגילה שיהיה רק לגבי תכניות קיץ.

רונאל חרמץ: נתנו 30 יום של חלון זמן כדי שהרשויות יפנו.

רונאל חרמץ: 52 רשויות מהמגזר היהודי והלא יהודי פנו אלינו.

רונאל חרמץ: אנחנו כבר קיבלנו אישורים מוועדת המכרזים של המשרד שלנו ליישם את התכניות האלה בעלות כוללת של מיליון שקלים ו-20 אלף שקלים בתמורה למצ'ינג מהרשויות המקומיות.

רונאל חרמץ: זאת אומרת תוכניות ב-2 מיליון שקלים ו-40 אלף שקלים.

רונאל חרמץ: לגבי תוכנית הקיץ, החופש הגדול הקרוב.

רונאל חרמץ: כמובן שעשינו את הדברים בצורה מאוד מסודרת, כאשר תכניות המניעה חייבות להתאים לעקרונות הפעילות שלנו.

רונאל חרמץ: עשינו את זה לפי הקריטריונים של גודל היישוב.

רונאל חרמץ: יישובים שהם יותר גדולים קיבלו נתח יותר גדול.

רונאל חרמץ: יישובים שהם יותר גדולים, קיבלו נתח יותר גדול.

רונאל חרמץ: יישובים שהם מוגדרים כערי תיירות ונופש, כמו אילת למשל, מה שקורה שם בקיץ זה מעולם אחר לגמרי.

שלי יחימוביץ': מה זאת אומרת?

רונאל חרמץ: העיר אילת מקבלת בקיץ כמות ענקית של בני נוער וילדים שמגיעים מכל הארץ, מציפים אותה.

רונאל חרמץ: עיקר הבעיות שם הם לא על ידי הנוער המקומי.

רונאל חרמץ: זה כל האנשים שמגיעים עם אווירה.

רונאל חרמץ: כולם מכירים את האווירה של אילת.

שלי יחימוביץ': ומה הם עושים?

רונאל חרמץ: למעשה איך שאתה יורד מהמטוס או מהאוטובוס, כבר יש תחושה של לא רק נהנתנות, אלא שאין דין ואין דיין.

רונאל חרמץ: אווירה כזאת שהכל מותר.

רונאל חרמץ: אנחנו לא נמצאים כרגע ביישוב שלנו, במקום שלנו.

רונאל חרמץ: הנושא של סמים, הנושא של פתיחות מינית.

רונאל חרמץ: אנחנו מכירים את האווירה באילת, הדבר הזה גורם למצב שהנוער נמצא בכל מיני מקומות שלא ניתן להשגיח עליו, לא ניתן לפקח.

רונאל חרמץ: הנושא של שתייה מתחת לגיל המותר, ולכן חשבנו שבאותם יישובים שקיימת בעיה כזאת של נוער שמגיע במאסות בתקופת הקיץ, הם יקבלו יחס מיוחד, ואנחנו מציעים להם הרבה מאוד פעילויות בילוי כי הם באים לבלות, אבל הפעילויות האלה נעשות תחת אבטחה, תחת פיקוח והשגחה.

רונאל חרמץ: אנחנו מפעילים סיירות הורים, זה קונספט די חדש ביחד עם המשטרה.

רונאל חרמץ: סיירת הורים, זה בעצם הורים שמתנדבים בשעות הלילה לבקר במקומות בילוי, ולהשגיח, לפקח על מה שקורה.

רונאל חרמץ: זה כחלק מתכנית של גם השבת הסמכות ההורית.

רונאל חרמץ: דיבר כאן חבר הכנסת רן כהן על זה שהילדים לא יאהבו שאנחנו נקצר להם את החופש.

רונאל חרמץ: אני בא מעולם התוכן שלו, ולא מעולם התוכן של חבר הכנסת הלפרט.

רונאל חרמץ: למרות זאת, אני חושב שנכון לקצר את חופשת הקיץ, בזמן שנותר מחופשת הקיץ להכניס תכנים.

רונאל חרמץ: אני לא יודע איך הגענו לחודשיים של חופש.

רונאל חרמץ: אני לא חושב שזה עושה טוב לאף אחד.

רונאל חרמץ: גם מבחינת המשטרה, יעד המפכ"ל השנה זה שיפור השירות לאזרח.

רונאל חרמץ: זאת אומרת, שאם האזרח פונה למשטרה ומבקש סיוע, במקום ב-22 דקות שזה הממוצע, הוא אמור לקבל את זה היום ב-20 דקות.

רונאל חרמץ: מה שקורה בקיץ, זה שיש הפרעות מנוחה בכל מטר.

רונאל חרמץ: יש ואנדליזם, והמשטרה לא תעמוד ביעדים שלה.

רונאל חרמץ: המשטרה תשחק מכל הריצות האלה על כל הדברים האלה.

רונאל חרמץ: כאשר בעצם אנחנו יכולים להציע לנוער מקומות שבהם הם לא ישוטטו ויהיו תחת מסגרת.

שלי יחימוביץ': בכמה היית מקצר את החופש הגדול?

רונאל חרמץ: בחודש.

רונאל חרמץ: הרי בינינו, החופש הגדול הוא גם בשביל המורים, הוא לא רק בשביל הילדים.

רונאל חרמץ: המורים שהם כל כך שחוקים אחרי כל השנה שהם עברו, ואני מבין לחלוטין את המצב שבו הם נמצאים.

רונאל חרמץ: הם נהנים מזה גם כן.

רונאל חרמץ: וכמובן שבמקביל צריך לתגמל את המורים כדי שהם לא ישחקו כל כך, והם לא יזדקקו לחודשיים כדי לנוח.

רונאל חרמץ: אבל אני חושב שחודש ומתוכו שבועיים או שלושה של פעילות תצמצם בצורה משמעותית את כל הבעיות שיש לנו בקיץ.

רונאל חרמץ: בקצרה, רציתי לתת לכם כמה דוגמאות של סוגי פעילויות שאנחנו מתכוונים לעשות בקיץ הזה ב-51 רשויות.

רונאל חרמץ: אנחנו מדברים על הכשרה והעסקה של צוותי נוער רשותיים ברשויות, שהם פועלים ביישובים ונדרשים בעצם להיערכות מיוחדת לקראת הקיץ.

רונאל חרמץ: אותם צוותים מקצועיים שנמצאים כל השנה, ולקראת הקיץ הם צריכים הכשרה והיערכות מיוחדת, ואנחנו עוסקים בהכשרה ובהעסקה של צוותים מיוחדים לנושא הזה.

רונאל חרמץ: כל הנושא של הפקת חומרי הסברה לילדים ונוער, כאשר נער עולה על האוטובוס של חצות מתל-אביב, יורד לאילת ומקבל בעלייה לאוטובוס חוברת שאומרת לו, ברוך הבא לאילת.

רונאל חרמץ: באילת תוכל לקבל מידע, ורשימה של כל המסיבות המאורגנות בעיר, ולאן ללכת, וכל הדברים האלה הם מאוד חשובים.

רונאל חרמץ: הנושא של הפעלות ופעילויות אתגריות.

רונאל חרמץ: כל הנושא של מחנות קיץ וקייטנות, אנחנו שותפים לעניין הזה.

רונאל חרמץ: מרכזי תעסוקה בתקופת הקיץ, יש לנו תוכניות בנושא הזה.

רונאל חרמץ: טיולי שיא במסגרת של תוכניות ערכיות חברתיות.

רונאל חרמץ: הנושא של לילות לבנים שאנחנו שותפים, של יצירת אלטרנטיבות לפעילות בשעות הלילה.

רונאל חרמץ: וגם תוכניות ספציפיים ומניעת ואנדליזם בקרב בני הנוער.

רונאל חרמץ: התמקדות בבני נוער משוטטים ומתן פעילויות נורמטיביות ותרבותיות לאותו נוער משוטט.

רונאל חרמץ: מניעת אלימות באמצעות ספורט.

רונאל חרמץ: היום יש לרשויות מתקני ספורט, יש הרבה רשויות שהרימו את הכפפה, ובימי השנה הרגילים, לא בקיץ הם מפעילים מתקנים.

רונאל חרמץ: עיריית הרצליה ורשויות רבות מפעילים מתקנים עד השעות הקטנות של הלילה.

רונאל חרמץ: עד אחת בלילה בסופי שבוע עם תאורה, ואז הנוער יכול לפרוק את הכעסים, לפרוק את המתח ולעשות פעילות ספורטיבית וזה מבורך.

רונאל חרמץ: למרות שזה עולה, וחשבונות החשמל הם בשמים כי צריך להאיר את הכל.

שלי יחימוביץ': כלומר גם אתם חושבים שפעילות בלילה זה דבר טוב.

רונאל חרמץ: בשעות הפנאי, בסופי שבוע, ביום חמישי בלילה, ביום שישי בלילה, ובוודאי שבקיץ הפעילות הספורטיבית בכלל ידועה ככזאת שמצמצמת אלימות.

רונאל חרמץ: בנוסף, כל המפגשים של תיאטרון, של סרטים, של סדנאות יצירה.

רונאל חרמץ: למשל בסרטים, אנחנו רוצים להקרין להם סרטים, רוצים שהם יבואו ויראו סרט במקום ללכת לראות את הסרטים שאנחנו מכירים אותם שהם רוויי אלימות וסקס בכל מקום.

רונאל חרמץ: אז אנחנו מקרינים להם סרטים שמעבירים מסרים דוחי אלימות.

שלי יחימוביץ': תודה רבה, היה מאוד מעניין.

ענת לב אדלר: בזכות מה ששמעתי פה, רציתי להציע איזה רעיון דווקא בגלל שאני מגיעה מתחום של מדיה ותקשורת, ומכירה את הכוח שיש למיתוג וליצירת ביקוש.

ענת לב אדלר: נחשפתי למגוון קייטנות של הנוער העובד, של החברה למתנ"סים, שהן נפלאות ויש להן יתרון מאוד ברור בתועלת מול מחיר.

ענת לב אדלר: שהתועלת היא מרובה והמחיר הוא שפוי, רק יש להם בעיה אחת שהן לא מספיק מפורסמות, הן לא מספיק ידועות, הן לא ארוזות באריזה מספיק מושכת.

ענת לב אדלר: ואני חושבת שאם ננסה לעשות מן סיבוב שבו נעצים את הקייטנות האלה כי הן זמינות, כי הן נגישות.

ענת לב אדלר: נעצים את האפיל שלהן, נעצים את הדרך שבה הילדים רואים אותם וירצו ללכת אליהם, אנחנו נביא את ההורים שכן יכולים לשלם את הכסף ולהשקיע אותו דווקא במקומות האלה.

ענת לב אדלר: זאת אומרת, אם הורה מצפון תל אביב שכן יכול לשלוח את הילד שלו לקייטנה שעולה 2,000 שקלים.

ענת לב אדלר: לא ישלח את הילד לקייטנת גלישה, אלא ישלח אותו לקייטנה של הנוער העובד, כי הילד יבוא ויבקש, ויגיד, אמא אני רוצה ללכת לקייטנה של הנוער העובד.

ענת לב אדלר: הוא גם מסבסד שלושה ילדים אחרים.

ענת לב אדלר: זה נורא תלוי איך מפרסמים את זה, זה נורא תלוי איזה עבודה עושים בשטח.

ענת לב אדלר: יש מובילי דעת קהל גם בקרב ילדים, שאם לוכדים את תשומת הלב שלהם, אז אפשר להגיע אליהם.

ענת לב אדלר: זה פשוט במקום לשפוך את הכסף לים הגדול שאין ממנו תועלת לילדים נזקקים.

ענת לב אדלר: לשים אותו דווקא במקומות האלה שהילדים הנזקקים יכולים להינות ממנו.

ענת לב אדלר: ופה כן נכנסים לתמונה, למשל גופים כמו ערוץ 2, או כמו עיתונים מסויימים שאפשר כן לבוא ולומר, אל תעשו יום שבו תגבו תרומות עבור קייטנות לילדים נזקקים, אלא תנו לנו לפרסם את הקייטנות של המתנ"סים, ושל הנוער העובד אצלכם בזמן מסך שתתנו לנו בחינם.

ענת לב אדלר: וליצור כן עטיפה זוהרת או סקסית בעיני הנוער.

שלי יחימוביץ': אנחנו לקראת סיום.

שלי יחימוביץ': אם למישהו יש להציע הצעה לסדר, או הצעת סיכום כלשהי, נא יעשה זאת עכשיו בקצרה.

טובה בן-ארי: רציתי להציע דבר שחוזר על עצמו מפי ילדים ובני נוער, שמבקשים מהרשויות המקומיות כל אחד בעירו, לפתוח את בתי הקולנוע, לפתוח את התיאטראות.

טובה בן-ארי: הייתי בוועדה הזאת כבר שלוש פעמים בישיבות שילדים ביקשו ואמרו אין לנו כסף לתיאטרון, אין לנו כסף לקולנוע.

טובה בן-ארי: אני מבקשת ממך, בואי נעשה מהלך כזה, בואי נעשה שילדים לא יצטרכו לחזר על הפתחים ולבקש נדבות.

טובה בן-ארי: למשל ספריות, להוסיף ספרים בספריות, ימי קריאה כאלה ואחרים.

טובה בן-ארי: בתי קולנוע, אני לא מבינה בזה, לחנך את הילדים לצרכנות תרבותית.

שלי יחימוביץ': אני מפסיקה אותך לרגע, את יודעת יפה מאוד שאני לא יכולה לפתוח ספריות ולפתוח תיאטראות בחינם.

שלי יחימוביץ': אני רוצה שתהיי יותר קונקרטית, למי לדעתך הפנייה צריכה להיעשות?

שלי יחימוביץ': לשלטון המקומי?

שלי יחימוביץ': כלומר, את מטילה עול נוסף בעצם על השלטון המקומי שבמילא הוא קורס וכבר צמצם את ההשתתפות בקייטנה.

שלי יחימוביץ': זה רעיון מקסים אגב, אני מנסה לחשוב על הישימות שלו.

טובה בן-ארי: היה דיון בקיץ שעבר, בא אחד מראשי העיריות, הוא אומר זה נכון, משהו דומה לממדיון, אני לא זוכרת איך קוראים לזה, צר לי, אני מצטערת.

טובה בן-ארי: אז זה עולה רק 70 שקלים, זה לא נורא ליום אחד.

טובה בן-ארי: ה-70 שקלים האלה הם מאוד מהותיים במקום אחר.

טובה בן-ארי: אני מאוד מבקשת, באיזשהו דרך אני מוכנה להיענות, לעזור, לעשות הכל.

טובה בן-ארי: אבל לפתוח משהו פתוח, שלא יחזרו על הפתחים.

רונאל חרמץ: נאמר פה כל הזמן שהבעיה העיקרית זה תקציב.

רונאל חרמץ: זה נכון שהמיליון שקלים שקל שיורד מהאגף שלי, מתוך שישה וחצי מיליון שקלים, אני לא יודע בכלל מאיפה אני אוריד את זה.

רונאל חרמץ: זה נטל גדול.

שלי יחימוביץ': אתה ראש האגף?

רונאל חרמץ: אני ראש תחום באגף.

רונאל חרמץ: אני חושב שהתקציב הוא מאוד חשוב, אנחנו למשל מתנים תקציב של ראש הרשות.

שלי יחימוביץ': אבל מצ'ינג של ראש הרשות, זה בתנאי שהרשות הזאת יכולה לעשות איתך את המצ'ינג.

רונאל חרמץ: זה נכון.

רונאל חרמץ: אני כבר הגעתי למסקנה, ואנחנו עובדים הרבה שנים.

רונאל חרמץ: זה עניין של סדרי עדיפויות.

רונאל חרמץ: יש תקציבים ברשויות המקומיות.

שלי יחימוביץ': כי הרשות לא משלמת לעובדים שלה שנה, כי קיצצו לה את תקציבי האיזון, והיא קורסת לחלוטין, זה כבר לא עניין של סדר עדיפות.

רונאל חרמץ: זו דוגמה קלאסית לסדר עדיפות קלוקל.

רונאל חרמץ: רשות שיש לה ראש רשות וחמישה סגנים, וצריך לדאוג לסגנים למשכורת.

שלי יחימוביץ': בסדר, לא ניכנס לזה.

רונאל חרמץ: אבל יש כסף, זה עניין של סדרי עדיפויות.

רונאל חרמץ: אני חושב שראש רשות שרוצה להיבחר מחדש, הוא ידאג שלתושבים שלו - - -

שלי יחימוביץ': יש עוד כל כך הרבה שנים עד הבחירות, שזה שאתה תולה את יהווך בבחירות זה סוג של נאיביות.

רונאל חרמץ: בכל מקרה אני חושב גם כן שהנושא של השותפיות הוא מאוד חשוב, וצריך גם כן להיערך בזמן לנושא הזה.

רונאל חרמץ: והוועדה הזאת הבינמשרדית בראשות אהרונישקי, שאמורה לרכז את כל הגופים האלה לטיפול בנושא של מניעת אלימות, יכולה לעשות את איגום המשאבים הזה.

רונאל חרמץ: וחשוב בשוטף לטפל בהשבת הסמכות ההורית.

רונאל חרמץ: כי הילדים האלה שמשוטטים, אם היה קצת יותר סמכות הורית בבית, וההורים היו יכולים לדאוג שיהיה לילדים שלהם מה לעשות בבית - - -

טובה בן-ארי: אני מזמינה אותך לראות תהליכים איך זה קורה.

שמואל מרגלית: אני רוצה להעלות נושא אחד שהוא משיק לנושא וקשור אליו מאוד, זה הנושא של הישיבה, אבא עשיר, אבא עני.

שמואל מרגלית: הידע שלי הוא דליל, ורציתי לדבר על אבא עשיר אבא עני.

שמואל מרגלית: יש לא מעט הורים שהם עובדים יום עבודה מלא.

שמואל מרגלית: גם האבא, גם האמא.

שמואל מרגלית: במשפחות חד-הוריות הבעיות קשות יותר, והם מעוניינים לשלוח את הילדים שלהם לקייטנה ארוכה.

שמואל מרגלית: לצערי הרב לפחות בירושלים, אין מענה שהיום אפשר לתת לאותה קבוצת אוכלוסייה, כולל גם מתנ"סים, שיש שרוצה לצאת ליום ארוך, גם הוא זכאי לסיבסוד דרך החברה למתנ"סים, דרך עיריית ירושלים.

שמואל מרגלית: עדיין ישלם כ-1,000 שקלים לקייטנה.

שמואל מרגלית: בהמשך לשאלה שלך, מה הייתי רוצה שייצא מפה.

שמואל מרגלית: אם הוועדה תוכל לפנות לחברה למתנ"סים, לבקש ממנה שתראה איך היא יכולה לעזור לאותה קבוצת אוכלוסייה.

שלי יחימוביץ': איך אתה יכול להשאיר ילד יותר מהשעה ארבע?

שמואל מרגלית: הקייטנות בירושלים לא.

שמואל מרגלית: אני מדבר לגבי המתנ"סים עד השעה אחת, ועד השעה ארבע.

שמואל מרגלית: סליחה, המחירים לקייטנה של יום קצר, 1,050 שקלים, ליום ארוך זה 1,600 שקלים.

שמואל מרגלית: אני מדבר על מתנ"סים בירושלים.

שמואל מרגלית: זה המחיר שפירסמו.

שמואל מרגלית: במסגרת כל מפעל הסיבסוד של העירייה והחברה למתנ"סים, יש אפשרות לסיבסוד.

שמואל מרגלית: ואז ילד שהוא זכאי ברמת הזכאות הגבוהה יותר משלם 390 שקלים לקייטנה ליום קצר.

שמואל מרגלית: אבל יש שרוצים יום ארוך בקייטנה, משלמים 950 שקלים לקייטנה.

שמואל מרגלית: זאת אומרת אם חד-הורית שיש לה שלושה ילדים בגיל הרלבנטי, היא תשלם כ-3,000 שקלים.

שלי יחימוביץ': הפנייה הספציפית הזאת שהיא מאוד קונקרטית ומאוד מספרית, אם אתה יכול לנסח אותה בכתב ולהעביר לנו.

שלי יחימוביץ': נטפל בזה בצינורות אחרים.

שלי יחימוביץ': זה באמת משהו קטן וממוקד.

שלי יחימוביץ': חשוב אמנם.

נתנאל מזאה: אני עובד כמנהל קהילתי בלב העיר בירושלים, וגם כנציג של האגודה הארצית למנהלי יחידות נוער.

נתנאל מזאה: רק במשפט וחצי.

נתנאל מזאה: מכל הכיוונים שמענו בכל מיני קונסטלציות, ברשויות יש תקציבים, בין אם זה דרך גיוסים ממשרדים ממשלתיים, ובין אם זה דרך תרומות כמו הג'ויינט, ועוד אלף ואחד מסגרות אחרות.

נתנאל מזאה: אני עובד עם התנועות, אני משתדל לגייס בעצמי כספים כדי לעזור למי שאני עובד איתו.

נתנאל מזאה: יש רשויות שזה עובד טוב, ויש רשויות שצריך להגדיר, וזה לדעתי תפקיד של מה שנקרא השלטון המרכזי, להגדיר איש מקצוע שיוכל לתת את הדעת על מה הצרכים מהשטח ולפי זה להגדיר את דרך חלוקת המשאבים.

נתנאל מזאה: הרבה פעמים יש רשויות שזה נופל על המינוי של ראש העיר, ולא בהכרח על מינוי שמעוגן באיזשהו קונטקסט מקצועי שאחראי על התיקצוב וגם על הפעלת הפעילות בחינוך הבלתי פורמלי בכלל.

מיכל קמחי: מהמועצה לשלום הילד.

מיכל קמחי: רציתי להדגיש את הנושא של הפעלת קייטנות הלילה.

מיכל קמחי: אני רואים בזה צורך קריטי מאוד.

מיכל קמחי: זו השקעה מינימלית ביחס לתמורה.

שלי יחימוביץ': הנתון ששמענו פה שהפעלת קייטנות לילה מורידות ב-30% את האלימות מאיפה הנתון הזה?

ורד ליון: קיבלנו מכמה רשויות מנתניה, אזור דרום, דימונה.

ורד ליון: זאת אומרת, היו כמה מקומות ספציפיים שביקשנו לבדוק ביחד עם המשטרה.

ורד ליון: אני מצטרפת למה שאמר החבר מהמשרד לביטחון פנים, בערבים שבהם מופעל לילות הלבנים, יש צניחה דרמטית.

ורד ליון: אני מדברת על עשרות אלפי בני נוער.

ורד ליון: לא מדובר פה על מועדונים.

ורד ליון: אנחנו מדברים על עשרות אלפי בני נוער שפוקדים את המתנ"סים בלילות.

שלי יחימוביץ': אנחנו נסיים את הישיבה הזאת.

שלי יחימוביץ': היתה כאן הצעה עקרונית אידיאולוגית של חבר הכנסת דב חנין, שאני לחלוטין מצטרפת אליה, בו בזמן אני מודעת על חוסר האפשרות המוחלט בקונסטלציה הנוכחית ליישם אותה, והיא שהחופש הגדול יהיה אוניברסלי ולא באמצעות עזרה סוציאלית וסעד לילדים נזקקים.

שלי יחימוביץ': ושכל ילד במדינת ישראל יזכה לקייטנה בחסות המדינה.

שלי יחימוביץ': זה רעיון מאוד קשה שאני מזדהה איתו אידיאולוגית.

שלי יחימוביץ': אנחנו יכולים להניח לו כרגע, כי אין שום סיכוי עם ההרכב הקיים באוצר שהוא ייושם בעתיד הקרוב.

שלי יחימוביץ': היה כאן רעיון שאני מודה שיש לו אפיל מסויים בעיניי של חבר הכנסת הלפרט שחבר אליו גם נציג המשרד לבטחון פנים לקצר את החופש הגדול.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שזה ראוי לדיון נוסף שאנחנו בהחלט יכולים לבחון אותו.

שלי יחימוביץ': אם אנחנו עוברים לרעיונות נקודתיים, פעילות לילה לכל הדעות מכל המקומות הגיע שזה דבר חיוני ביותר.

שלי יחימוביץ': גם פנייה למקומות העבודה, הצעתו של חבר הכנסת רן כהן שיפתחו קייטנות משלהם גם זה יפה.

שלי יחימוביץ': באופן כללי יש תחושה גדולה שיש זרועות רבות שיש להן מה לספק ובעלות קטנה התועלת שלהם עצמה.

שלי יחימוביץ': גם אידיאולוגית גם מעשית גם מבחינת מניעת אלימות ומניעת שוטטות של בני נוער.

שלי יחימוביץ': וכל הזרועות האלה, מתנ"סים, משרד החינוך, תנועות הנוער, פשוט משוועים לסיוע כדי שהם יוכלו לספק, אפילו ענת אין צורך לעשות אותם עם אפיל יותר גדול, כיוון שממילא הם לא יכולים לספק את מה שהציבור היה רוצה לצרוך.

שלי יחימוביץ': כלומר, הציבור היה רוצה להשתמש יותר בשירותים האלה.

שלי יחימוביץ': הם לא יכולים לספק מפאת חוסר תקציבים.

שלי יחימוביץ': אנחנו נפנה בעניין הזה למשרד האוצר.

שלי יחימוביץ': אני מאוד מודה לכולכם.

שלי יחימוביץ': נתראה בוודאי בהמשך.