ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר , 2009-02-08 13:00

אבישי ברוורמן: אני פותח את ישיבת הוועדה בנושא:

אבישי ברוורמן: תקנות מס רכוש וקרן פיצויים (תשלום פיצויים, נזק מלחמה ונזק עקיף)(הוראת שעה), התשס"ט-2009.

אבישי ברוורמן: אני מודה ליהודה נסרדישי ולבועז סופר שנמצאים כאן.

אבישי ברוורמן: אני אתן את רשות הדיבור לכל מי שנמצא כאן, אבל אני מבקש שהדיבור ייעשה בקצרה כדי שהדברים יהיו ברורים.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להודות ליהודה ולבועז ולצוותים שעבדו לילות כימים ועשו עבודה מאד יפה.

אבישי ברוורמן: במקביל אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי ל הגיב על מכתבו של שר האוצר, שנשלח לחברי הוועדה.

אבישי ברוורמן: אני דוחה את המילים שלו בשאט נפש.

אבישי ברוורמן: לולא הוועדה הזאת, במקביל לפקידים המסורים, היתה דואגת ולוחצת על הפיצויים ועל העיתוי שלהם – שר האוצר כבר הבטיח ב-31 – וגם לגבי הכמות והאיכות, אני לא בטוח שהתקנות היו מגיעות לשולחן כפי שדברים אחרים לא הגיעו לשולחן הוועדה, ואולי מטרת שר האוצר היתה להביא את זה אחרי הבחירות.

אבישי ברוורמן: האחרון שמותר לו להטיף מוסר על דרכי התנהלות הוא שר האוצר ואני באמת חושב שחלק מאי ההחלטות של שר האוצר הן שמדרדרות את המשק לא רק למיתון שנובע מהמשבר הכלכלי אלא בגלל חוסר המעש של שר האוצר.

אבישי ברוורמן: הייתי מעדיף שבמכתב כזה הוא לא ישרבב את הנושאים הפוליטיים.

אבישי ברוורמן: חברי ועדת הכספים עושים לילות כימים רק כדי להעביר את הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: אדוני שר האוצר, טול קורה מבין עיניך.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני פותח את הדיון.

אבישי ברוורמן: אני אבקש מידידי, יהודה נסרדישי לומר את דבריו.

אבישי ברוורמן: יהודה הוא פקיד, אדם רציני ומוכשר כמו בועז שעושה לילות כימים והם לא שייכים להערות שאמרתי כרגע.

יהודה נסרדישי: צהריים טובים לכולם, אנחנו מופיעים כאן בצהרי היום אחרי מאמץ שהשקענו מאז תום מבצע 'עופרת יצוקה', ב-19 בינואר 2009.

יהודה נסרדישי: עשינו לילות כימים עד שעות מאוחרות.

יהודה נסרדישי: אנחנו מבצעי חוק, משרתי ציבור ואני לא רץ לשום מקום ביום שלישי וכך גם לא חבריי לעבודה.

יהודה נסרדישי: לכן הייתי מבקש שנישאר במסגרת המקצועית ולכך באנו היום.

יהודה נסרדישי: יש לי שאיפה ותקווה אחת – שהתקנות האלה יאושרו ואם ירצה השם נצא לדרך ונפעיל את המהלך.

אבישי ברוורמן: נשמע את כולם, נעשה את כל אפשרויות השינויים ונשכנע את יהודה ובועז להוסיף תיקונים, אבל בסופו של דבר, רבותי, נעמיד את הנושא להצבעה.

אבישי ברוורמן: אנחנו נצביע היום על התקנות.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

עופר עיני: תשאל אותם אם יש להם הסמכות כי מי שנתן את המילה האחרונה במשא ומתן היה תמיד רם בלניקוב ואגף התקציבים ואני לא רואה אותם פה.

אבישי ברוורמן: רם בלניקוב שלח את בועז סופר.

אבישי ברוורמן: רם צלצל אליי הבוקר ואני לא מבין למה הוא לא מופיע פה היום.

אבישי ברוורמן: רביב היה צריך להיות פה.

יהודה נסרדישי: אני נמצא כאן כמנהל רשות המסים ובכל מה שקשור לתשלומים, הפיצוי העקיף.

יהודה נסרדישי: אני אומר כמה מילים על הנזקים הישירים.

יהודה נסרדישי: אני יכול לדווח לחברי ועדת הכספים ולקהל המכובד שיושב פה שגם היום נפל קסאם באחד הקיבוצים ושוב אנשינו היו שם תוך עשר דקות.

יהודה נסרדישי: 70% מהנזקים שנגרמו במבצע 'עופרת יצוקה' תוקנו ושופצו והמצב הוחזר לקדמותו.

יהודה נסרדישי: 20%-25% נמצאים בהליך ביצוע, מה שנקרא בז'רגון המקצועי עבודות לביצוע.

יהודה נסרדישי: תוך מספר שבועות נגיע לשיפוץ כל הנזקים הישירים שהיו שם.

יהודה נסרדישי: עם תום המערכה בדרום ישבו יחד כל הגורמים – משרד האוצר, קרי: אגף התקציבים, רשות המסים, הסתדרות העובדים ונציגות התעשיינים ובעלי המלאכה – והגענו להסכם מסגרת.

יהודה נסרדישי: התקנות שאנחנו מביאים הנה היום הן ביטוי לאותם הסכמי מסגרת שנחתמו בראשי תיבות.

יהודה נסרדישי: התקנות המובאות הנה חלות מקו עוטף עזה ועד ארבעים קילומטר, דהיינו הן חובקות בתוכן גם את 7 הקילומטרים של שדרות ועוטף קילומטר וגם את 33 הקילומטרים הנוספים.

אבישי ברוורמן: אני רואה שרביב הגיע וחשוב שנדע בדיוק שהממונה על התקציבים מקשיב למקצה השיפורים.

יהודה נסרדישי: הפיצוי המשולם הוא בין התקופות 27 בדצמבר 2008 ל-19 בינואר 2009.

יהודה נסרדישי: הפיצוי נוצר באיזור ההגבלה כפי שכתוב בתקנות.

יהודה נסרדישי: מנגנון הפיצוי כולל שלושה מסלולים עיקריים: א.

יהודה נסרדישי: מסלול השכר, השכר שהמעסיק משלם לעובדיו בתוספת 32.5%.

יהודה נסרדישי: ב.

יהודה נסרדישי: מסלול מחזורים – זה מחזור של תקופה מסוימת, כפי שמפורט בתקנות, בניכוי ההאטה במשק עם מכפיל מסוים.

יהודה נסרדישי: ג.

יהודה נסרדישי: מסלול ההוצאות – מסלול זה בא לפצות על הוצאות אם יש לך הפסד תפעולי בגין תקופת המבצע.

יהודה נסרדישי: לגבי מספר סקטורים יש לנו איתם הסכמים או הבנות ייחודיות, כגון: אולמות אירועים, מלונות, תיירות, חקלאות וקבלנים.

יהודה נסרדישי: הגענו להתאמות ולהסכמות עם כל הגופים האלה ביום חמישי שעבר, כאשר חלקן נמצאות בתקנות וחלקן יהיו בהוראות ביצוע ובחוזרים הנלווים לכך.

יהודה נסרדישי: צורת הגשת התביעות – אנחנו מתחייבים לשלם את הסכום המגיע תוך שלושים יום מיום הגשת התביעה.

יהודה נסרדישי: אם לא נצליח לשלם עד 45 מיום הגשת התביעה, הרי אז נשקול לתת לאותם אנשים מקדמות.

אבישי ברוורמן: בצפון זה היה שונה.

יהודה נסרדישי: לא משמעותי.

שלי יחימוביץ': גם לעסקים קטנים?

יהודה נסרדישי: לכולם.

אבישי ברוורמן: בשדרות זה היה 14 יום, אבל בועז יתייחס לזה בהמשך.

יהודה נסרדישי: אני מצהיר לפרוטוקול שאנחנו נעשה הכל על מנת לשלם בהקדם האפשרי.

יהודה נסרדישי: יש פה לוגיסטיקה, ידידי עופר.

יהודה נסרדישי: עדיין אין לי התקנות ואני צריך את התקנות שיצביעו על הנוסח הסופי.

יהודה נסרדישי: טיוטת הוראת הביצוע שאני צריך להפיץ צריכה לעבור תקנון ושקלול ואני לא רוצה שתחלקו שבחים, אבל אני העברתי יחידה מבניין בגין בתל-אביב על מנת להקים את המוקד.

יהודה נסרדישי: אני צריך להדריך את העובדים, אני צריך לגייס אנשים, אני צריך להוציא הוראת ביצוע, אני צריך לתקנן את הטפסים.

יהודה נסרדישי: עם זאת, אנחנו נעשה את זה בצורה הקלה והפשוטה ביותר וכאשר נצא מפה טופס התביעה יהיה באתר האינטרנט שלנו.

יהודה נסרדישי: טפסי תביעות יהיו בכל המקומות בארץ, הן במוקד הפיצויים בשדרות, הן אצל פקיד שומה אשקלון ובאר-שבע וכן בקריית הממשלה בתל-אביב.

יהודה נסרדישי: אנחנו רוצים לתת את השירות המהיר והטוב ביותר על מנת להגיע לתקופה אופטימלית.

יהודה נסרדישי: אני רוצה לצאת מהמלך הזה, שמעסיק גם את רשות המסים, ולחזור לשגרת עבודה רגילה.

יהודה נסרדישי: פרטים נוספים ייתן בועז.

בועז סופר: מספר נתונים כלליים, ברשותכם – במרחק של עד כ-40 קילומטר נמצאים כ-40,400 עוסקים.

בועז סופר: מדובר בענפים שנמצאים מחוץ לאיזור ההגבלה, למשל סופר-פארם והריבוע הכחול, כאלה שיש להם סניפים באיזורים נוספים בארץ.

בועז סופר: הם לא רשומים בדרום, אבל יש להם שם סניפים ולכן ה-40,400 כולל רק את מי שרשום בדרום.

בועז סופר: מדובר במחזור של כ-101 מיליארד שקלים, כאשר החלוקה של עוטף עזה, כלומר אותם 7 קילומטרים פלוס שבעה ישובים, מחזורם השנתי הוא כ-8 מיליארד שקלים וכל היתר הם בעוטף עזה עד 40 קילומטר.

בועז סופר: אנחנו מבקשים להצביע על הגמישות שאנחנו מציעים בתקנות האלה, שמונחות לאישורכם, בהשוואה למלחמת לבנון.

בועז סופר: שדרות ועוטף עזה הם לא דוגמה טובה, כי יש ישנו המסלול האדום ולכן זאת לא השוואה נכונה.

בועז סופר: אם אנחנו מסתכלים על מלחמת לבנון, ביולי הצענו רק מסלול שכר.

אבישי ברוורמן: אולי באמת תסביר את ההבדלים הגאוגרפיים, כלומר מה ההבדל בין אלה שנמצאים במרחק 7 קילומטר לבין כל השאר ומה ההבדל בין מה שהיה בצפון לבין הדרום.

בועז סופר: במלחמת לבנון השנייה ביולי הצענו מסלול שכר והצענו חריגים רק במסלול התיירות והחקלאות.

בועז סופר: באוגוסט, וכמובן בהסכמה עם כל הצדדים הנוגעים בדבר, אפשרנו גם את מסלול המחזורים עם חריגים של תיירות, חקלאות וקבלנים.

בועז סופר: בעקבות המלחמה בדרום אנחנו מציעים גם את מסלול השכר, גם את מסלול המחזורים, גם את מסלול ההוצאות ואנחנו מתייחסים לחריגים, כפי שציין יהודה, שהם חקלאות, תיירות, אולמות וקבלנים.

בועז סופר: לגבי עוטף עזה היינו פה לפני חודש וחצי ואישרתם את הארכת התקנות בשנה נוספת.

בועז סופר: כמובן, אנחנו לא גורעים מאומה מזכותם ומכיוון שהם נכללים בתוך 40 הקילומטרים, הם יהיו זכאים, כמובן, לפיצוי שמונח לפניהם.

בועז סופר: ירצו לבחור – בבקשה, לא ירצו – אין בעיה.

בועז סופר: עדיין יש בפניהם האפשרות לתבוע במסגרת מסלול אדום, קרי: לכו לפקיד השומה, תגידו: אלה נזקנו, תוכיחו וכן הלאה.

בועז סופר: אנחנו בעצם מציעים מסלולים מהירים, שמטבע הדברים הם טובים לשני הצדדים.

בועז סופר: אנחנו לא מסוגלים לטפל ב-40,000 עוסקים כי זאת מעמסה בלתי אפשרית.

בועז סופר: לגבי שדרות ועוטף עזה מדובר ב-1,800 עוסקים וברור שסדרי הגודל פשוט לא מאפשרים טיפול פרטני.

בועז סופר: לכן אנחנו מציעים מסלול מהיר, ירוק, שטוב לנו וטוב גם לציבור העוסקים.

בועז סופר: אנחנו רוצים ליצור מצב שבו אנחנו עושים כמיטב יכולתנו לפצות אך ורק בגין נזקי המלחמה ולא, למשל, בגין נזקי המיתון, לצערנו, ולכן עמלנו קשות הן במסגרת הכללית, שזה התאחדות התעשיינים, לשכת התיאום וההסתדרות כמובן, ואותם ארבעת החריגים שהוקדשו לכל סקטור עשרות שעות.

בועז סופר: פה מובאות כל ההסכמות שהגענו אליהן.

בועז סופר: לא אמרתי שהחריגים לא בהכרח רוצים יותר, אבל זה מטבע הדברים.

בועז סופר: בסופו של דבר, פה מוצגות ההסכמות וההבנות שיש עם כולם.

בועז סופר: אנחנו מציעים מסלול שכר עבודה.

בועז סופר: במסלול זה אנחנו משלמים בגין השכר שהעובד מקבל.

בועז סופר: העובד לא מקבל מאיתנו דבר, אלא שהמעביד שלו יחויב לשלם ברגע שייחתם ההסכם ואחרי שתעבור החקיקה הרלוונטית, המעסיק ישלם לעובד ואנחנו משפים את המעסיק כולל עוד 32.5%, שכוללים סוציאליות ואובדן תפוקה מסוימת, דבר שלא קשור לעובד אלא למעביד.

בועז סופר: במסלול המחזורי, כפי שנהגנו בצפון, אנחנו עושים השוואת מחזורים ואנחנו מתייחסים, כמובן, לדו-חודשי ולחד-חודשי.

בועז סופר: בחודש דצמבר הציעה רשות המסים וועדת הכספים אישרה תקנות לעניין הקלה לעוסקים קטנים, קרי: שמחזורם עד 1.5 מיליון שקלים.

בועז סופר: הרציונל היה חיובי, כמובן, לבוא ולאפשר לשלם רק אחת לחודשיים.

בועז סופר: הבעיה היא שברגע שמשלמים אחת לחודשיים מדווחים לנו אחת לחודשיים והמשמעות היא שלמרבית העוסקים, כ-35,000 מתוך כ-40,000 עוסקים יש מחזור דו-חודשי.

בועז סופר: המשמעות היא שאין להם מחזור לגבי ינואר וזה אומר שיש להם מחזור לגבי ינואר-פברואר ביחד.

שלי יחימוביץ': יש להם רישום בנפרד גם בינואר.

בועז סופר: זה לא לגמרי מדויק.

בועז סופר: ברור לחלוטין שאפשר לחלץ אותם, לא אמרתי שזו משימה בלתי אפשרית.

שלי יחימוביץ': נשמע לי מאד פשוט.

בועז סופר: נשמע לי ממש לא פשוט.

בועז סופר: 14,000 מתוך 40,000 הם עוסקים שמחזורם עד 300,000 שקלים ואין להם מייצג.

בועז סופר: המשמעות היא ששליש לא נזקקים לשירותי רואה חשבון בשוטף וכשאני אומר להם להביא אישור רואה חשבון והשוואה לתקופה המקבילה אשתקד, באתי לברך יצאתי מקלל.

בועז סופר: נמצאים פה הקולגות שלי מלשכת התיאום והם יעידו שבהתחלה רצינו לתת את ינואר.

בועז סופר: אחרי שבחנו את היישום, הרצנו סימולציות משפטיות, מחשוביות ולוגיסטיות גילינו שבסוף נגיע למרס, כי בעצם אני צריך להקליד 35,000 מחזורים אחרי שהעוסקים הלכו לרואה חשבון.

בועז סופר: ל-14,000 אין בכלל מייצגים וזה אומר שאין להם שום דבר מוכן על המדף.

בועז סופר: לכן הגענו למסקנה שעדיף ללכת בדרך המלך, גם אם זה ייקח עוד שבוע.

בועז סופר: אנחנו מבינים את הצורך למהר, אנחנו עושים כל מאמץ כדי לעשות את זה, אבל יש גם אילוצים.

בועז סופר: זה לא עניין של רצון, זה עניין של יכולת.

אבישי ברוורמן: אולי תאמר מילה על מקדמי ההתאמה גם לגבי נושא המיתון, כאשר אתה מנסה לעשות הפרדה בין המיתון למלחמה, וגם על ההוצאות הנחסכות.

אבישי ברוורמן: בצפון מקדם ההוצאות הנחסכות היה קצת יותר גבוה.

בועז סופר: מקדם ההוצאות הנחסכות בצפון היה שונה ובשום פנים ואופן אי אפשר להגיד שהוא היה יותר גבוה או יותר נמוך.

בועז סופר: כולם זוכרים את המהירות שנאלצנו לפעול בה בצפון וזה באמת היה על גבול הבלתי אנושי.

בועז סופר: מכיוון שעבדכם הנאמן היה חלק מאותם צוותים אני יכול להעיד שעבדנו בלחץ, בלי שום גמישות ובלי שום יכולת לבדוק עוד דברים.

בועז סופר: לכן, מה שעשינו היה הכי פשטני בעולם – לקחנו גובה מחזור ואמרנו שלפי גובה המחזור אחוז מסוים יהיה מקדם ההוצאה הנחסכת.

בועז סופר: זה סביר, לדעתי, אבל לא הרבה יותר מזה.

בועז סופר: לקחנו את כל התביעות, 120,000 שהיו לנו בצפון, הוספנו עליהן את התביעות שהיו לנו בשדרות ובעוטף עזה וניתחנו אותן.

בועז סופר: נערכנו מחשובית, לוגיסטית וכן הלאה ולכן אין לנו שום סיבה לעשות מקדם נורמטיבים.

בועז סופר: אנחנו לוקחים את תשומותיו ואת עסקאותיו של כל אחד ואחד.

בועז סופר: אמרו לנו שלא כל התשומות השוטפות יכולות להיחסך.

בועז סופר: בחנו ואכן כך, יש צדק.

בועז סופר: לכן, ה-0.85 הוא הקלה ומקדם 1 הוא החמרה.

בועז סופר: בעצם אנחנו אומרים שכ-15% מכלל התשומות שלכם לא יכולות להיחסך ולכן אנחנו אתכם, אנחנו לא סופרים לכם את זה.

אבישי ברוורמן: אתה עושה את ההפרדה לגבי שדרות?

ראובן ריבלין: הפשטני היה צודק?

בועז סופר: הפשטני היה רחוק מאד מלהיות צודק.

בועז סופר: ניקח, לדוגמה, את העוסקים שמחזורם עד 750,000 שקלים, שהם היו המדרגה הראשונה במלחמת לבנון.

בועז סופר: נתנו 75% מהפרש המחזורים.

בועז סופר: הטווח בין מה שהיינו צריכים לתת הוא בין 20% ל-80%, כלומר הרוב המוחלט קיבל הרבה יותר, חלק קטנטן קיבל קצת פחות.

בועז סופר: זה לא ממוצע.

בועז סופר: מה עשינו הפעם?

בועז סופר: אנחנו בוחנים ואם למישהו יש 90% הוא קיבל הפרשי מחזורים כפול 90.

בועז סופר: לכן, אנחנו לא רואים שום סיבה לאגום את כולם ביחד וקשה לחשוב על משהו פחות מידתי.

אבישי ברוורמן: יש הבדל בין מקדם ההתאמה בשדרות ובעוטף עזה לבין כל שאר האיזורים.

בועז סופר: יעידו כל האנשים הטובים שהיו במשא ומתן מולנו שאנחנו ניסינו לבחון את זה, כמובן, בצורה שוויונית, אבל גם לפי הפרקטיקה.

בועז סופר: הפרקטיקה לימדה אותנו שזה סדר גודל של 0.8, אולי קצת יותר, הוספנו את מה שהיה בשדרות ובעוטף עזה, בחנו גם את זה, וסברנו שאנחנו צריכים להעלות אפילו ל-0.9.

בועז סופר: במשא ומתן סיכמנו על 0.85 ושוב אני אומר שזה ללמוד ולנתח אמפירית את מה שהיה.

בועז סופר: לגבי שדרות ועוטף עזה אני מזכיר שאף עוסק מהאיזור הזה לא חייב לקבל את התקנות האלה.

בועז סופר: הוא רשאי, זכאי ויכול להגיש במסגרת המסלול האדום.

בועז סופר: אין שום בעיה.

בועז סופר: אני רוצה להדגיש את זה שוב ושוב.

בועז סופר: אנחנו לא גורעים מאומה מזכותו אלא להיפך, רק מוסיפים.

בועז סופר: מקדם ההאטה – גם בנושא זה היתה התלבטות וכשזה עלה על השולחן עם ההסתדרות ועם לשכת התיאום והצענו כל מיני אפשרויות איך לנטרל את מקדם ההאטה, סוכם שאף אחד לא צריך להיגרר עם האחרים.

בועז סופר: אם יש לו האטה כי יש האטה בפעילות הכלכלית, אנחנו סופרים רק את שלו.

בועז סופר: אין לו האטה, הוא לא ניזוק.

אבישי ברוורמן: יפה מאד.

דובר: מה קורה עם מקדם האצה?

דובר: אתם מסתכלים רק על הצד שלכם וזה ממש מקומם.

אבישי ברוורמן: מכיוון שיש פה דוברים רבים אני מבקש לתת לבועז לסיים, כל אחד יתייחס לגופו של עניין ובסוף יהודה יענה, נסכם ונצביע.

בועז סופר: עשינו מאמץ מאד גדול ליצור מצב שבו המתודולוגיה היא פרטנית פר עוסק.

בועז סופר: אני לא צריך מקדם נורמטיבי ולא כלום.

בועז סופר: יצרנו את המתודולוגיה, אנחנו מוכנים לזה מחשובית ואין לנו שום בעיה.

בועז סופר: בחנו את העסקאות במשק והתוצאות הן כדלקמן, לצערנו – מחודש אוגוסט יש צניחה בהכנסות, בעיקר בהכנסות ממסים עקיפים.

בועז סופר: הסתכלנו על מספר העוסקים שמחזורם ירד כברומטר לפעילות משקית וכל חודש זה גדל באחוזים מבהילים.

עופר עיני: איך שר האוצר אומר שהכל טוב?

עופר עיני: אני לא מבין.

אבישי ברוורמן: רבותי, אנחנו נמצאים במיתון כבד ואנחנו כבר יודעים מי לא התריע.

אבישי ברוורמן: יש פה עכשיו שאלה טכנית איך אתה מבדל דברים שקורים בכל המשק לגבי המלחמה בדרום.

בועז סופר: ההערכה שלנו היא שבחודשים נובמבר-דצמבר קיימת ירידה אצל קרוב למחצית מהעוסקים.

בועז סופר: המשמעות היא שאצל המחצית השנייה המספר זהה או שישנה עלייה, אבל זה לא הנתון המדאיג.

בועז סופר: הנתון המדאיג הוא שמאוגוסט זה מידרדר, כלומר היינו בפחות מ-40% ואנחנו מתחילים להתקרב ל-50%.

בועז סופר: אין לי נתונים לגבי ינואר ולכן אני לא יודע לומר לכם, אבל ההערכה שלנו היא שאם גביית המע"מ ירדה ב-15%-16%, קשה לי לחשוב שהמגמה נעצרה אלא להיפך, היא הוחרפה.

בועז סופר: לכן לגבי מקדם הצמיחה הצענו לא לעשות שום דבר, לנטרל אותו.

בועז סופר: ברור לנו שהמשק במיתון ואנחנו, חלילה, לא רוצים לפגוע במי שמחזוריו גדלו ולכן אנחנו מנטרלים את זה.

בועז סופר: ככל שאנחנו מתקדמים אנחנו משתכללים וכשאנחנו מסתכלים על המתודולוגיה שמונחת לפניכם ההערכה שלנו, לצערי, היא שזה די יציב.

בועז סופר: זה פרטני, יש מקדמי האטה ואם תהיה האצה נחליף את זה בשמחה מהאטה להאצה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להרגיע אותך, ב-2009 כנראה לא תהיה האצה, לצערנו.

בועז סופר: אנחנו צריכים להפסיק לדקלם את לבנון כי לבנון היה מהיר, היה בלית ברירה, אחרת לא היינו משלמים פיצויים.

שלי יחימוביץ': מסלול אדום קיים רק בשדרות ובעוטף עזה או קיים לכולם?

בועז סופר: מסלול אדום קיים בכל מקום שמוגדר כיישוב ספר.

שלי יחימוביץ': לא אשדוד ואשקלון.

בועז סופר: לא.

בועז סופר: היישובים המוגדרים כיישובי ספר הם כל 44 היישובים שנמצאים בעוטף עזה, עד 7 קילומטר, בתוספת הוספה של עוד שבעה ישובים בעקבות המלצות של מערכת הביטחון והסכמה שהיתה בינינו.

בועז סופר: לכן מדובר ב-51 יישובים.

עופר עיני: אבל סיכמנו שמה-15 בפברואר כולם נכללים, לא?

יהודה נסרדישי: לא.

בועז סופר: הרעיון להציע מספר רב של מסלולים – מחזורים, שכר והוצאות, הוא על מנת להציע אלטרנטיבה כי אנחנו לא מסוגלים לבדוק על פי המסלול האדום 40,000 תביעות.

שמעון בניטה: אתם יכולים להשאיר את זה כאופציה לעסקים.

אבישי ברוורמן: הערות ביניים לא יעזרו.

בועז סופר: למען הסר ספק, ותודה למיכל, בצפון היה מודל זהה, קרי: מי שהיה במקור יישוב ספר, כלומר מרוחק 9 קילומטרים, קיבל מסלול אדום.

עופר עיני: היה סיכום שכל היישובים כן יוכלו להגיש לפי מסלול אדום עד ה-15 בפברואר.

יהודה נסרדישי: תן לי קרדיט שלא היה מסלול אדום.

יהודה נסרדישי: אמרנו שלא מבטלים את התקנה לשדרות ולעוטף עזה, אותם 7 הקילומטרים ושם עד סוף השנה המסלולים האלה קיימים.

יהודה נסרדישי: מעבר ל-7 קילומטרים אין מסלול אדום.

עופר עיני: אם תביא את הנייר שכתב בלניקוב תראה שעד ה-15 בפברואר היה מסלול אדום.

בועז סופר: עד ה-15 בפברואר זה מסלול ההוצאות.

בועז סופר: אני כבר אומר לך שהארכנו את זה עד סוף פברואר.

בועז סופר: לגבי ענפים חריגים – כולנו, כמובן, רוצים לעשות דברים שוויוניים עם כללים אחידים וקריטריונים ברורים ולאחר המלחמה בצפון היו תלונות וטענות, בצדק או לא בצדק.

בועז סופר: הקפדנו מאד על נושא האחידות, הקפדנו מאד על נושא הקריטריונים ומשרד המשפטים שימש כמטריה.

בועז סופר: קווי המסגרת שסוכמו היו שאנחנו נגבש מסלולים מיוחדים לאותם חריגים, וכך עשינו.

בועז סופר: לגבי תיירות ואולמות – אנחנו מאפשרים תקופת התאוששות/הסתגלות שהיא ינואר, פברואר ומרס, כלומר שישים ימים נוספים.

בועז סופר: התנאי שלנו להיכנס לשישים הימים האלה הוא אחד – אנחנו רוצים לוודא שהמצב של העסק – חדר אירוח, בית מלון, גן אירועים וכן הלאה – מספיק קשה.

בועז סופר: איך בחנו את זה?

בועז סופר: אנחנו מציעים לבחון את הביטולים או את התפוסה ביחס לתקופה המקבילה אשתקד, אחד מהשניים וכל אחד יבחר מה שנוח לו.

בועז סופר: אם יש 30% ומעלה ביטולים, אתה זכאי לפרואר-מרס.

בועז סופר: מדובר גם בתיירות וגם באולמות אירועים.

בועז סופר: זה נעשה מכיוון שמדובר בעסקים עם אופי פעולה שבהם מזמינים אירועים זמן רב מראש.

בועז סופר: לכן בחנו את זה, בדקנו, ישבנו עם כולם והם נתנו לנו נתונים.

ראובן ריבלין: 30% נוקשה והם הסכימו?

יורם יפרח: דיברנו על פברואר-מרס ולצערי אנחנו עדיין במלחמה.

יורם יפרח: מדובר בירידת כמות אנשים ורצינו להתייחס למחזורים, זאת אומרת שאם היו מתוכננים להגיע 700 איש לאירוע והגיעו רק 200 מוזמנים והאירוע בוצע, אתה לא מקנה לי שום דבר.

בועז סופר: אי אפשר לקחת את מסלול המחזורים, להפוך אותו לתנאי ולהגיד שאם התנאי מתקיים אני מפצה בגין ירידת מחזורים.

בועז סופר: אתה אומר כך: והיה והמחזור קטן ב-30%, אני מאפשר לך ירידת מחזורים.

בועז סופר: יש פה כשל לוגי.

יורם יפרח: תמחק את ה-30%.

יורם יפרח: יש גני אירועים שלא נפגעו, אבל יש גני אירועים שנפגעו ואתה צריך להתייחס אליהם.

בועז סופר: יושב לשמאלך מי שמונה להיות הנציג מולנו.

בועז סופר: נתנו שתי אפשרויות ואחת מהן פשוט הכתבתם לנו.

אורית נוקד: אתה יכול להסביר את זה?

אורית נוקד: מה שהוא אומר נשמע מאד הגיוני.

בועז סופר: אני לא יכול להבין איך זה נשמע הגיוני כשהוא אומר שנבדוק אם יש ירידת מחזורים ואם יש ירידת מחזורים ניתן בגין ירידת מחזורים.

עו"ד רמי אריה: בועז, אמנם הגענו להסכמה של 30% אבל דיברנו לא רק על ביטולים מספריים אלא גם על צמצום ב-30%.

עו"ד רמי אריה: זה גם מה שרשום בהוראת הביצוע, שם רשום צמצום.

ראובן ריבלין: אם לא הזמינו אצלו חתונה של 1,000 איש אבל הזמינו אצלו ברית מילה של 200 איש...

אמנון כהן: לא, אם הזמינו מקומות ל-1,000 איש, אבל באו רק 200.

אבישי ברוורמן: נניח שיש 100% אירועים ואף אחד מהם לא בוטל, אבל לכל אירוע הגיעו עשרה אנשים במקום אלף, האם זה נופל בקריטריון שלך או לא?

בועז סופר: אם מאה אחוז מהאירועים לא בוטלו, כנראה שהמצב פחות נורא מכפי שהוא מצטייר לפנינו.

בועז סופר: כך נהגנו.

בועז סופר: בעצם אומרים לנו כך – ב-19 בינואר אנחנו רוצים לראות צבר אירועים ואנחנו נוכיח לכם שלפחות 30% מהאירועים בוטלו.

בועז סופר: הדברים האלה מקובלים עליי, אבל לא יכול להיות שאני אומר כך: אם המחזור יהיה מספיק נמוך, אני אתן פיצוי בגין ירידת המחזור.

שלי יחימוביץ': אם כך, ההצעה לשפות על פי מספר ביטולים לא רלוונטית.

אבישי ברוורמן: אי אפשר להחזיק את המקל משני קצוותיו.

אבישי ברוורמן: השאלה היא איזה פרוקסי יותר טוב.

ג'ורג' אדרי: אנחנו לא רוצים להחזיק את המקל משני קצותיו.

ג'ורג' אדרי: אנחנו רוצים שיפצו אותנו על מה שביטלו לנו.

ג'ורג' אדרי: מה זה חשוב 30%, 20% או 60%?

ג'ורג' אדרי: ביטלו לי אירוע ואני רוצה שיפצו אותי על ביטול האירוע.

ג'ורג' אדרי: אני סגרתי את הגן בגלל הוראות פיקוד העורף, לא מכיוון שהתחשק לי.

ג'ורג' אדרי: זה שאין מסלול אדום מקפח רק אותי.

ג'ורג' אדרי: אני אשם בזה שאני לא גר 7 קילומטר מעזה?

אבישי ברוורמן: כל מי שיושב כאן

אבישי ברוורמן: מנסה לעזור לך, אבל הבעיה היא שצריך לקבוע כללים.

אבישי ברוורמן: אי אפשר בלי כללים ולכן משתדלים למצוא את הכלל הטוב ביותר.

אבישי ברוורמן: היתה הצעה, היה סיכום ויש פה אי בהירות.

ג'ורג' אדרי: הכלל הוא זה שתהיה להם פחות עבודה, אבל אני לא רוצה להקל על העבודה של רשות המסים.

ג'ורג' אדרי: אני רוצה שיפצו אותי על מה שניזוקתי.

ג'ורג' אדרי: זה הכל.

ג'ורג' אדרי: הוא לא רוצה להכניס את המסלול האדום בגלל שאין לו כוח אדם, אבל אני לא צריך לסבול מזה שאין לו כוח אדם.

אבישי ברוורמן: רשמנו את ההערה שלך לפרוטוקול.

בועז סופר: רבותי, אני אציין שלא היה מסלול חריגים בצפון.

שלי יחימוביץ': די עם הצפון.

שלי יחימוביץ': הוא אומר לך דבר מאד פשוט, הוא אומר שלא יכול להיות שכדי שאתה תחסוך בכוח אדם ובבירוקרטיה הוא יקבל פחות ממה שמגיע לו.

בועז סופר: בגין העובדה שלא נתנו בצפון הוגש נגדנו בג"ץ.

בועז סופר: הבג"ץ קבע לפני כשבוע שבית המשפט העליון מקבל את עמדתנו שזה בסדר בדיעבד שזה לא נכלל.

בועז סופר: סביר, מידתי וכן הלאה.

בועז סופר: אין לנו שום בעיה לקבוע כלל, קריטריון אחיד לכולם, שמתייחס למשהו שהוא קריטריונים כמותיים.

בועז סופר: אנחנו מאד נזהרים פה ללכת בתלם בין העובדה שבצפון זה לא היה וזכינו בבית המשפט העליון, לבין העובדה שאנחנו מקבלים את העובדה שבכל זאת רוצים לתת חריגות.

בועז סופר: אין שום יכולת, וצריך להגיד את זה ביושר, לתת מאה אחוז מהנזק למאה אחוז מהעוסקים.

בועז סופר: אם מישהו באמת חושב שזה יכול לקרות, זה בסדר, אבל זה לא ייתכן.

בועז סופר: קבלנים – יש מה שנקרא מסלול תפוקה בניכוי הוצאה נחסכת.

בועז סופר: זאת העתקה של האמירה שהיתה בצפון.

בועז סופר: לקחנו את קווי ההנחיה, סיכמנו ברמה העקרונית על המתודה, אנחנו מעבירים מסמכים ונסגור את כל הפרטים הטכניים עוד השבוע.

בועז סופר: זה יהיה חלק בלתי נפרד מהוראת הביצוע.

בועז סופר: חקלאות – החקלאות העמידה בפנינו אתגר קשה, כך שמצד אחד אנחנו חייבים להסביר למה בכלל אנחנו מתייחסים לחקלאים באופן שונה.

בועז סופר: הרי יש שכר, יש מחזורים ומה הבעיה?

בועז סופר: אבל האופי של החקלאות מבחינה כלכלית שונה מיתר העוסקים.

בועז סופר: התשומות והעסקאות מושגות לא באותה עת.

בועז סופר: העונתיות של התשומות ביחס לעסקאות שונה באופן חריג ביחס ליתר העוסקים ומחזורים מלמדים מעט מאד על הנזק, אם בכלל.

בועז סופר: היישובים שנמצאים מ-7 קילומטרים ועד 40 קילומטר יכולים לקבל מה שקראנו מסלול אובדן תוצרת.

בועז סופר: אנחנו מודדים את התוצרת שלו ובגלל התנודתיות והעונות סיכמנו עם משרד החקלאות לבדוק את זה במהלך השנה האחרונה.

בועז סופר: אני לא יודע לעשות מאה אחוז, אבל זה מחליק את התנודות, זה מייצר תפוקה ממוצעת ליום או אובדן תוצרת ליום והנוסחאות לפניכם.

חיים אורון: יש בעיה עם 8% מקדם קרה.

שלי יחימוביץ': איך אתם מתמודדים עם הקרה?

בועז סופר: הכנסנו מקדם קרה ומקדם קרה יהיה היחס בין 80% מהמחזור ב-2007 ל-2008.

בועז סופר: אותו יחס יוגבל ב-1 למטה כדי לא לפגוע במי שלא היתה לו קרה וב-4 למעלה כדי לא להגזים.

בועז סופר: התנאי היחיד שלנו הוא ששר החקלאות אישר שאכן אותו עוסק היה זכאי לקרה.

בועז סופר: מה זה זכאי לקרה?

בועז סופר: לא כל עוסק מבוטח לא בקנ"ת ולא בחברת ביטוח אחרת, אבל אנחנו יודעים שהקנ"ת אחראית לקבוע אם היה נזק או לא ולכן מי שזכאי – לא מי שקיבל תמיכה בפועל, אנחנו לא נבדוק את התמיכה בפועל – יהיה לו מקדם קרה.

בועז סופר: אם הוא לא זכאי למקדם קרה, מקדם הקרה שלו הוא 1 וזה לא פוגע בו.

שלי יחימוביץ': השאלה של ג'ומס היא למה אתם מגבילים 80% מ-2007 ובלבד שלא יעלה על 8% מ-2008.

שלי יחימוביץ': תסבירו לנו את ההגיון של זה.

בועז סופר: גילינו שני דברים: 1.

בועז סופר: שהיתה לנו טעות, וברשות

בועז סופר: כם אני רוצה שמיכל תקרא לגבי ההגבלה המתואמת עם משרד החקלאות.

בועז סופר: 2.

בועז סופר: העירה את תשומת לבי הגב' שאלתיאלי, מנכ"לית משרד החקלאות, שבעצם גם אם נכונים ה-8 ושליש, מרגע שקיים נושא הקרה, זה יכול להיות, כהגדרתך, מגוחך.

בועז סופר: אני מוכן להסיר את המגבלה וברשות

בועז סופר: כם אני רוצה שמיכל תקרא את הנוסח.

מיכל דויטש-הגר: בפסקה ד' של ההגדרה, עמוד 9 בתקנות – הגדרה של מסלול אובדן תוצרת.

מיכל דויטש-הגר: הקטע שמתחיל במילים: "או 8.3%" ועד "הנמוך מביניהם" יימחק.

מיכל דויטש-הגר: בסכום התוצרת היומי, במקום המילים "פעמיים השכר המירבי" יבוא: והכל לא יותר מסכום השכר הממוצע למשרת שכיר, שמוכפל ב-4, מחולק ב-22 ומעוגל לסכום הקרוב.

מיכל דויטש-הגר: בהגדרה "מקדם הקרה" – מחזור העסקאות של הניזוק בשנת המס 2007 כשהוא מוכפל ב-0.8 ומחולק למחזור עסקאותיו לשנת המס 2008, ובלבד שלא יפחת מ-1 ולא יעלה על 5, והכל ובלבד שבידי הניזוק אישור מאת שר החקלאות ופיתוח הכפר כי הוא זכאי לפיצוי בשל נזקי קרה לשנת 2008.

יעל שאלתיאלי: זה בסדר.

יוסי ישי: כל מה שנאמר כאן מקובל עלינו, אבל במשפט האחרון שאמרת "ובלבד שהוא זכאי לפיצוי בשל קרה" אני רוצה לכתוב פיצוי או תמיכה, ואני אסביר למה.

בועז סופר: לא, מה זה?

יוסי ישי: מי שלא היה מבוטח לא קיבל פיצוי אלא קיבל תמיכה מהמדינה בשל הקרה.

יוסי ישי: אתם דורשים אישור בגין הקרה וכתוב כאן שהוא צריך להביא אישור שהוא זכאי לפיצוי.

יוסי ישי: חלק מהחקלאים שלא היו מבוטחים לא קיבלו פיצוי מחברת הביטוח אלא קיבלו תמיכה מהמדינה על פי החלטת ממשלה.

בועז סופר: אני לא בודק את זה, אני רק רוצה זכאות – היתה קרה או לא היתה קרה.

יורם יפרח: הבהרה לגבי עסק חדש.

יורם יפרח: עסק חדש יכול להיות גם בחקלאות וגם בכל דבר אחר.

יורם יפרח: מה קורה עם עסק חדש שבו אין אפשרות לבדוק אחורה או קדימה?

אבישי ברוורמן: אתה היחיד פה שלוקח את המקרופון בלי אישור.

שי חרמש: זה נופל תחת המושג זכאות לנזק.

ראובן ריבלין: אתם צודקים בתביעה שלכם כי אתה לא תוכל לתת אישור על פיצוי כאשר אתה נותן תמיכה.

יעל שאלתיאלי: חבר הכנסת ריבלין העיר הערה מאד חשובה.

אבישי ברוורמן: סיכמנו עם יהודה, בועז ומיכל שהם יבדקו את זה ויילכו לכיוון שלכם.

יהודה נסרדישי: יהיה כתוב פיצוי או תמיכה ובא לציון גואל.

יוסי ישי: יש פה נוסחה של מקדם קרה ובועז אמר שכאשר אין נזק קרה, מקדם הקרה יהיה 1.

יוסי ישי: זה לא כתוב בנוסחה וצריך לכתוב את זה.

בועז סופר: מי שלא היה לו נזק במחזור 2008.

יוסי ישי: יש כאן פיצוי בשל ימי היעדרות של עובדי הניזוק, אבל הניזוק עצמו לא מוזכר כאן.

יוסי ישי: אני מציע שבכל מקום שבו כתוב עובדי הניזוק, ייכתב גם הניזוק בעצמו.

בועז סופר: יש הגדרה לגבי הניזוק.

יוסי ישי: אם אתם אומרים שזה כולל את הניזוק אני חוזר בי מהערתי.

בועז סופר: אני לא רוצה להטעות אף אחד.

בועז סופר: אתה צודק, אבל אין את זה לאף אחד.

יהודה נסרדישי: סליחה, עבודה עצמית לא נתנו באף מסלול ולאף אחד, למה שחקלאי יקבל?

בועז סופר: יש לך ארבעה מסלולים.

יוסי ישי: אני רוצה להודות לחבר'ה מרשות המסים, שעשו עבודה נפלאה.

יוסי ישי: אין מילים.

אבישי ברוורמן: אין כמוהם.

עידו עשת: אני מבקש להבהיר לחברי הכנסת לגבי מסלול השכר, הלשון היא גם בהגדרת ההיעדרות המזכה וגם באחוזים ממה ייגזר הנושא של השכר?

אמנון כהן: ומתי מקבלים את השכר?

עידו עשת: הנושא השני הוא ריבית עקב הפיצוי, ששונתה, וגם לזה אני מבקש להתייחס.

עידו עשת: התקנות העיקריות מעניקות ריבית 30 יום מיום קרות הנזק ואילו התקנות האלה מעניקות תוך 30 יום מיום הגשת התביעה.

עידו עשת: נושא נוסף הוא נושא המקדמות, שעלה בדיון הקודם.

עידו עשת: עוד נושא הוא מוסד ציבורי.

יהודה נסרדישי: מוסד ציבורי ישנו שם.

בועז סופר: לגבי הריבית – כדי למנוע ויכוחים וחילוקי דיעות בשאלה מה זה יום קרות הנזק, הרי המלחמה מתמשכת, אנחנו אומרים: הגשת את התביעה, מיום זה מתחילה ספירת הריבית וההצמדה.

יהודה נסרדישי: אני מוסיף שזה מהלך מחשבי נוסף, זה נטל נוסף, אבל הסכמנו לתת ריבית והצמדה 30 יום מיום הגשת התביעה.

בועז סופר: 30 הימים נגזרים בדיוק מאותו מספר שאנחנו מתחייבים לשלם.

בועז סופר: לעניין ימי היעדרות – פיקוד העורף הקפיד להוציא הנחיות ברורות ככל שניתן ואין לנו שום סיבה לא להסתמך על ההנחיות האלה.

בועז סופר: היו הנחיות – אנחנו משלמים.

בועז סופר: לא היו הנחיות – אנחנו לא משלמים.

בועז סופר: לכן אנחנו כותבים "הנחיות פיקוד העורף".

בועז סופר: הנחיות פיקוד העורף כוללות לעניין מוסדות חינוך שהיו סגורים בהנחיית פיקוד העורף ואחד מההורים נעדר.

חיים ילין: מה שאתה אומר לגבי פיקוד העורף נכון, אבל הניתוח של פיקוד העורף היה האם יש מיגון או האם יש טילים.

חיים ילין: זה היה דו מימדי.

חיים ילין: המימד של מלחמה כתלת מימד לא נכנס בכלל לז'רגון של פיקוד העורף.

חיים ילין: מי שקיבל את ההחלטות לפתוח את מערכת החינוך או לא היה ראש המועצה בשיתוף עם פיקוד העורף.

חיים ילין: היו מקומות שבהם פיקוד העורף נתן הנחיה לפתוח את בתי הספר, אבל אנחנו החמרנו.

חיים ילין: למה החמרנו?

חיים ילין: מהמון סיבות שאני לא אפרט, אבל לכל אחד היה שיקול ביטחוני.

בועז סופר: זה מכוסה.

עידו עשת: בלשון התקנות זה לא מכוסה כרגע.

בועז סופר: עידו ביקש לחדד.

בועז סופר: אמרנו: בשל המצב הביטחוני.

בועז סופר: לצערנו, אנחנו מרגישים שאנחנו מעצבים מודל של קבע של פיצויים, ולכן אנחנו מאד מקפידים להיצמד להנחיות פיקוד העורף.

ראובן ריבלין: ומה קורה אם פיקוד העורף משאיר את זה לשיקול דעת הרשות המקומית?

בועז סופר: אם יש שיקול דעת לראש הרשות המקומית, חזקה עלינו שגם אנחנו נצליח להפעיל שיקול דעת, אבל אני לא יודע האם זה נעשה בניגוד להנחיות או לא.

שלי יחימוביץ': לא בניגוד, נתנו להם יד חופשית.

חיים אורון: אם ניתן שיקול דעת לראש המועצה האיזורית, פירוש הדבר שפיקוד העורף האציל מסמכותו לראש המועצה המקומית.

בועז סופר: זה קרה מתישהו?

שלי יחימוביץ': כן, בוודאי.

בועז סופר: זה לא מה שהוא אמר.

בועז סופר: הוא אמר שראש המועצה החמיר.

שלי יחימוביץ': רוביק דנילוביץ' החמיר מעבר להוראות פיקוד העורף.

יהודה נסרדישי: הוא עשה הפוך ממה שאמר פיקוד העורף ולא הוענקה לו הסמכות.

חיים ילין: פיקוד העורף, יחד עם צה"ל, משרד הביטחון וכל המשרדים, הפכו להיות כלים של ראש המועצה.

חיים ילין: השינוי המהותי בין הצפון לדרום הוא שהיה בעל בית אחד לכל איזור ולא היתה דיקטטורה.

חיים ילין: זאת גם הסיבה לכך שלא נטשנו את הערים כמו שקרה בצפון.

חיים ילין: נתנו לראש המועצה אורך רוח לקבל את ההחלטות.

חיים ילין: כולם מתפלאים על השקט ועל התמיכה, אבל זה לא בא סתם כי ברגע שיש לך גם אחריות וגם סמכות, אתה יכול לקבל החלטות.

חיים ילין: אם הסמכות נמצאת בפיקוד העורף והאחריות נמצאת אצלי, אני עומד במצב קשה מאד.

בועז סופר: אמרתי קודם ואני לא חוזר בי מדבריי – אם היה מצב שבו פיקוד העורף נתן לראש המועצה דרגות חופש, אני לא מבין מה הבעיה.

בועז סופר: אני לא יודע לעבוד אחרת.

עידו עשת: הזכות לגבי סגירת מוסדות חינוך מוקנת לרמטכ"ל ולסגנו, לאלוף פיקוד העורף.

חיים אורון: אם חיים ילין אמר לאנשי קיבוץ נירים לא להפעיל את בית הספר, מבחינת אנשי קיבוץ נירים אלוהים נתן להם הוראה לא להפעיל את בית הספר.

חיים אורון: אתם תקיימו בדיקה בין אלוהים וסגניו, קרי בין חיים ילין לבין פיקוד העורף האם כשהוא נתן את ההוראה הזאת היתה לו סמכות.

חיים אורון: בכל מקרה, חבר קיבוץ נירים קיבל הוראה, הוא ידע מאיפה זה בא?

חיים אורון: הוא ביקש פתק מחיים שפיקוד העורף נתן לו הרשאה?

אבישי ברוורמן: חברת הכנסת יחימוביץ' העלתה את הנושא שנוגע לרוביק דנילוביץ'.

אבישי ברוורמן: ההמלצה של פיקוד העורף לרוביק דנילוביץ' היתה לפתוח את בתי הספר.

אבישי ברוורמן: הוא לא פתח את בתי הספר והציל נפשות.

אבישי ברוורמן: לכן אני חושב שברגע שראשי המועצות קיבלו החלטות צריך לתת להם גיבוי ולא ללכת לאישור פורמלי של ניירת.

רביב סובל: השאלה אינה מה היתה העמדה של כל אחד מהגופים בדיונים הפנימיים שהיו בין פיקוד העורף לבין העירייה בשאלות האלה, אלא בסוף איזה הנחיות יצאו לציבור.

רביב סובל: פיקוד העורף לא אמר שיש לימודים אבל העירייה החליטה לבטל אותם אלא אמר בסופו של דבר שאין לימודים.

אבישי ברוורמן: יש מקום שבו אין גיבוי להחלטות של ראש העיר או של ראש המועצה?

רביב סובל: אני לא מכיר.

ראובן ריבלין: מה שאומר רביב לא בא לידי ביטוי בניסוח התקנות.

ראובן ריבלין: אני אומר לכם שהתקנה שמאפשרת לכם לשם לא תאפשר לכם לשלם במקרה שדיבר עליו חיים ילין.

רביב סובל: לזה בדיוק אנחנו מתכוונים.

ראובן ריבלין: תשנה את הנוסח.

חיים ילין: פיקוד העורף הוציא הנחיות ואלה הנחיות שהיו תמיד תקפות ליום למחרת.

חיים ילין: בסופו של דבר אנחנו קיבלנו את ההחלטות.

חיים ילין: אם אתם תסתמכו על הניירת שיצאה לפני קבלת ההחלטות, לפני ההמלצה של פיקוד העורף, אנחנו נפסיד.

רביב סובל: אנחנו נעשה בירור קטן.

אבישי ברוורמן: רביב, אתה הולך לפי רוח הדברים כאן, כן?

רביב סובל: במקום שבו פיקוד העורף אימץ את ההמלצה, אנחנו לא רואים בעיה.

רביב סובל: לעומת זאת, אנחנו לא רוצים ליצור הסדר שיהיה לעתיד לבוא שלכאורה מעביר את הסמכות הזאת מפיקוד העורף.

שלי יחימוביץ': אתם לא יוצרים לעתיד לבוא.

שלי יחימוביץ': מדובר על המלחמה הזאת.

אבישי ברוורמן: רבותי, אנחנו דורשים שרוח הדברים תהיה כפי שאמר חיים ילין.

אבישי ברוורמן: אני חושב שגם יהודה, בועז ורביב מבינים את הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: אנחנו דורשים שזה יתבטא מבחינה משפטית בתקנות.

אבישי ברוורמן: אני פותח את הדיון ומכובדי, עופר עיני, העביר את רשות הדיבור ליהודה טלמון נשיא לשכת העצמאים.

יהודה טלמון: יושב ראש לשכת התיאום הוא שרגא ברוש ואני מחליף אותו.

יהודה טלמון: אני מדבר בשם לשכת התיאום.

יהודה טלמון: אני חייב להגיד שנעשה פה מאמץ כן ואמיתי להביא את התקנות האלה לפתכחם לאישור כבר היום מתוך הכרה של כולם, שאם זה לא מגיע היום זה שוד ושבר לכולם.

יהודה טלמון: לכן, התקנות האלה, גם אם כל אחד יש לו משהו להגיד לגביהן ולא כולם מרוצים מכל מה שכתוב בהן, הן הרע במיעוטו.

יהודה טלמון: דבר אחד קשה לנו מאד להשלים איתו ובועז, ברוב הגינותו, התייחס אליו קודם, והוא נושא העסקים הקטנים והבינוניים והמחזור.

יהודה טלמון: צריך להבין, זה רוב רובו של המגזר.

יהודה טלמון: הרי אמר שיש 40,000 עסקים, מתוכם 35,000 נופלים בתוך ההגדרה הזאת.

יהודה טלמון: בועז מדבר על 14,000 עסקים שאין להם בכלל מייצג והאוצר עושה להם טובה.

יהודה טלמון: כדי לחסוך מהם את הצורך לפנות לרואה חשבון, הוא החליט לא ללכת חד מחזורי.

יהודה טלמון: סליחה, עם כל הכבוד, העסקים האלה יחליטו האם הם רוצים להישאר במסלול הדו חודשי ולבקש את הפיצוי במרס, או ששווה להם ללכת ליועץ מס או לרואה חשבון ולשלם כמה שקלים על מנת לקבל את האישור ובלבד שיוכלו לקבל את הפיצוי קודם לכן.

יהודה טלמון: רבותי, אנחנו מדברים על דבר קריטי ומהותי ביותר.

אבישי ברוורמן: מה ההמלצה שלך לפתרון?

אבישי ברוורמן: אני רוצה תגובה של יהודה ובועז.

יהודה טלמון: המשמעות היא שדווקא לעסקים הקטנים דוחים את הפיצוי בחודש ימים.

יהודה טלמון: אלה עסקים שמצב האשראי שלהם הכי קשה ומצב הנזילות שלהם הכי קשה.

יהודה טלמון: להם אומרים: תבואו בעוד חודש.

יהודה טלמון: הפתרון יכול להיות הפתרון הבסיסי, שבועז, בהגינותו, אמר שהוא שקל בתחילה – כן לאפשר להם לבוא באישור רואה חשבון על בסיס ינואר והם יחליטו אם שווה להם להוציא את ההוצאה הזאת או לא.

בועז סופר: רבותי חברי הכנסת, הפן התפעולי הוא קריטי.

בועז סופר: אני ממש מצטער להגיד לכם שלצערנו הרב במקרה הזה הזנב מכשכש בכלב.

בועז סופר: הצעתי ליהודה לשקול בכל הרצינות לעבור לדיווח חודשי לכולם ותשלום דו חודשי.

בועז סופר: המצב הוא שכאשר אני בא לנתח אני חסר נתונים לגבי חלק גדול מאד מהעוסקים.

בועז סופר: מה לעשות ואף אחד מכוחות הביטחון לא התייעץ איתנו כשהוא יצא למלחמה.

בועז סופר: במלחמת לבנון הראשונה זה היה החודש השני, כך שבעצם היינו קרובים לסופה והגישו לנו את הדוח בסוף המלחמה.

בועז סופר: במקרה הזה ידינו ממש כבולות.

בועז סופר: אתם צריכים להבין שזה לא רק עניין טכני של הליכה לרואה חשבון.

בועז סופר: כאשר עוסק מגיש את ינואר-פברואר כך הוא מדווח על עסקאותיו, קרי: הוא לא מרמה אותי ואני לא מאשים אף אחד וזה לא משנה אם זה רשום בינואר או בפברואר, אבל ברגע שאני צריך לאלץ ולהתחיל להשוות מה היה בשנה שעברה, אני צריך לעשות ממוצע או להגיד לו להביא אישור מרואה חשבון.

בועז סופר: לא סתם אני אומר שבסוף נגיע למרס.

שלי יחימוביץ': תן לו את האופציה להביא אישור מרואה חשבון.

שי חרמש: זה פתח לשיפטינגים.

בועז סופר: רבותי חברי הכנסת, אנחנו מפצירים בכם לעזוב את זה מסיבה מאד פשוטה – כל אלמנט נוסף שתכניסו עכשיו יעצור את התהליך שאנחנו שוקדים עליו זמן רב, לעצור את התוכניתנים, לעצור את הלוגיסטיקה ובסוף שכרנו ייצא בהפסדנו.

בועז סופר: כשעוסק רשאי, הוא לא צריך להגיש לי דוח מע"מ ב-15 במרס.

בועז סופר: הוא יכול לבוא ב-1 במרס.

שלי יחימוביץ': מה שאתה אומר לנו הוא לוותר על כל הדיון הזה ולהפוך להיות חותמת גומי.

שלי יחימוביץ': אתה אומר לנו שכל דבר יגרום לעיכוב.

בועז סופר: לא כל דבר.

אלכס מילר: האם יש אפשרות, אולי לא במסלול הזה אלא במסלול אחר, לאותם עסקים, שהדיווח שלהם הוא פעם בחודשיים, לתת להם לקבל מקדמה בערך של 50% שבעה ימים לאחר הגשת התביעה?

יהודה נסרדישי: הופענו בפני חברי הכנסת בחודש דצמבר ולא ידענו שתהיה מלחמה.

יהודה נסרדישי: העברנו 47 אלף עוסקים מבסיס מזומן מחד חודשי לדו חודשי.

יהודה נסרדישי: הנושא התפעולי הוא נושא קריטי ואני אומר לכם שרשות המסים צריכה גם לגבות כסף ולטפל בנושאים אחרים ב-2009.

יהודה נסרדישי: אם אנחנו ניתן מקדמה, אנחנו נשתק את המערכת של רשות המסים.

יהודה נסרדישי: זה יכפיל את העבודה, פעם מקדמה ופעם חשבון סופי.

יהודה נסרדישי: אנחנו לא יכולים ללכת למהלך הזה.

יהודה נסרדישי: אי אפשר לטפל בתביעה הזאת פעמיים.

יהודה נסרדישי: 40,000 יכולים להעסיק את רשות המסים במשך למעלה מחצי שנה, אפילו שמונה חודשים.

שלי יחימוביץ': יש עסקים שזה קריטי בשבילם, בבחינת להיות או לחדול אם הם מקבלים את הפיצוי במרס או באפריל.

אורית נוקד: אפשר לעניין הזה ועדת חריגים?

עופר עיני: אפשר להציע הצעה?

אבישי ברוורמן: אדוני, יושב ראש ההסתדרות, בבקשה.

עופר עיני: הרי כל אלה שיש להם חד חודשי ידווחו על ירידה במחזור.

עופר עיני: קח את הממוצע של הירידה במחזור של החד חודשי ועל סמך זה תן מפרעה לדו חודשי.

עופר עיני: כך הם ירוויחו את החודש מצד אחד ואתה לא תשלם פעמיים.

יהודה נסרדישי: מחזור של 1.5 מיליון הוא לא מבוטל.

יהודה נסרדישי: לקחנו אוכלוסיות של 1.5 מיליון על מנת להקל על מצוקת האשראי והעברנו אותם, וחלק ויתרו.

יהודה נסרדישי: אלה לא בדיוק הקטנים ביותר.

עופר עיני: החד חודשיים ידווחו בזמן ויתבעו בזמן.

עופר עיני: קח את הירידה במחזור של החד חודשי, הרי את הנתון הזה יש לך, ועל סמך זה תן מפרעה של 60%, למשל, לדו חודשיים.

עופר עיני: מה הבעיה?

עופר עיני: זה רק לרשום צ'ק.

בועז סופר: אדוני יושב ראש ההסתדרות, אתה מכיר את המערכת לא פחות טוב ממני.

בועז סופר: עוסקים גדולים ומסודרים מגישים את המחזור של ינואר ב-19 לכל חודש, לא ב-15.

בועז סופר: עד שאנחנו קולטים את זה באופן פרטני עוברים כעשרה ימים.

בועז סופר: זה אומר ששוב הגעתי לסוף פברואר.

בועז סופר: אני חלוק לגמרי על ההצעה, אבל אפילו בפן הפרקטי זה לא מקדם.

יהודה טלמון: בצפון דובר אז על 20 יום.

יהודה טלמון: אולי אפשר לעשות מאמץ ובמקום 30 זה יהיה 20?

יהודה טלמון: שאלה נוספת – אמרת שאחרי 45 יום תהיה מקדמה על פי שיקול דעת, אבל זה לא מה שדיברנו עליו.

יהודה טלמון: דיברנו על כך שאחרי 45 יום, אם לא תהיה מקדמה.

יהודה טלמון: ..

בועז סופר: לא, לא.

בועז סופר: כל מה שיהודה התכוון אליו הוא שאם המפקח בודק וחושב שהוא צריך לפסול את התביעה, הוא יפסול את התביעה, ברור שאם הוא אומר: לא הספקתי לבדוק.

בועז סופר: .. זאת הכוונה.

יהודה נסרדישי: רבותי, אנחנו זהירים בהצהרות שאנחנו משמיעים, בעיקר בפני חברי הכנסת.

יהודה נסרדישי: אנחנו מאד זהירים.

יהודה נסרדישי: כתבנו גם בהוראת הביצוע וגם בתקנה שעד 30 יום ואנחנו לא בהכרח סדיסטים לנצל את 30 הימים.

יהודה נסרדישי: אולי ב-25 ימים, אולי ב-24 ימים.

יהודה נסרדישי: אנחנו נעשה מאמצי על.

יהודה נסרדישי: בנינו את תכניות המחשב, אנחנו מוכנים.

יהודה נסרדישי: ביקשתי שאנשי המחשוב יעבדו ביום השבתון ואמרו לי: אוי ואבוי, זה חילול כיפור.

יהודה נסרדישי: אני מוכן להתחייב כאן לפרוטוקול לא על 30 יום אלא עד 25 ימים.

אבישי ברוורמן: יפה מאד.

יהודה טלמון: נדמה לי שיש איזו טעות לפי בחינה שלנו והמקדם של הדלק היה צריך להיות יותר גבוה.

יהודה טלמון: האם אתם מוכנים לבחון את זה?

בועז סופר: מה כתוב?

יהודה טלמון: 5%.

יהודה טלמון: נדמה לי שגם אתם חושבים שזה צריך להיות יותר.

בועז סופר: 7.5%.

שמואל צוריאל: בשתי סוגיות לא נחה דעתנו עד לרגע זה, אם כי אין ספק שההצגה שהמשא ומתן איתנו מיצה את עצמו היא אכן נכונה.

שמואל צוריאל: סוגיה ראשונה היא סוגיית אשקלון.

שמואל צוריאל: בהשוואה של אשקלון בין תקופה לתקופה יש התעלמות ממצבה המיוחד של אשקלון שהתחיל שנה קודם למלחמה.

שמואל צוריאל: מדובר בעסקים מהסוג שאנחנו מייצגים, גם עסקי אולמות השמחה, עסקים שנמנעה מהם עבודה כתוצאה מתדמיתה של העיר.

שמואל צוריאל: הנימוק היה שהעיר לא הוכרזה בצורה כזאת או אחרת ובנושא זה לא נפתרה הבעיה.

שמואל צוריאל: נגרם פה עוול.

שמואל צוריאל: נקודה שנייה – רוצה הגורל ואותו מחזה של משק מידרדר, שכולנו חרדים לו כמו כולם, לא חל על תעשיית התיירות בשנת 2008.

שמואל צוריאל: עד סוף שנת 2008, כולל בחודש דצמבר, תעשיית התיירות מראה עליות מרשימות ביותר, כולל הערים באר-שבע ואשדוד, למעט העיר אשקלון, מראה עליות מרשימות ביותר.

שמואל צוריאל: מקדם ההפחתה הכלכלי במקרה הזה צריך להיות מקדם חיובי, אבל זה לא כך והוא יהיה מקסימום 1.

שמואל צוריאל: מדוע?

אבישי ברוורמן: תודה על ההבהרה.

אבישי ברוורמן: בועז, אתה רוצה להתייחס?

אבישי ברוורמן: בקצרה בבקשה.

בועז סופר: או שלוקחים את כל העסקים והעוסקים באופן פרטני או שמתחילים לעשות ממוצעים.

בועז סופר: אי אפשר לעשות מיש-מש, זה פשוט לא עובד.

בועז סופר: עם ידידי שמוליק ואלי גונן, שלא נמצא פה, היו שעות על גבי שעות של טלפונים ומיילים ופגישות.

בועז סופר: ניסינו, אבל אנחנו מסרבים להכניס משהו נורמטיבי.

בועז סופר: אני לא חולק בכלל על הנתונים שלך.

ראובן ריבלין: למה לגבי אשקלון לא תקבע 2007?

בועז סופר: המשמעות של מה שאתה מבקש היא שמי מאיתנו, לא משנה מי, אבל זה לא בסמכותנו, יכריז על אשקלון שיש לה מצב מיוחד בעורף.

ראובן ריבלין: לא, רק לצורך השוואה.

ראובן ריבלין: אתה מכה אותם פעמיים.

בועז סופר: שואלים אותי אנשים ממשרד המשפטים איך תדע להצדיק, אם בכלל, מקדם האטה שונה לגבי תיירות באשקלון.

שי חרמש: תן להם בסיס השוואה שלוש שנים קודם.

בועז סופר: אזי צריך לתת לכולם.

ראובן ריבלין: תביא את משרד המשפטים, אני אסביר להם.

בועז סופר: אני לא יודע להסביר.

ראובן ריבלין: אתה פוגע פעמיים באוכלוסיה, שאומרת לך כך: במשך שנה שלמה סבלתי, אבל לא הייתי בקו העימות.

בועז סופר: חבר הכנסת ריבלין, הטענות לא צריכות להיות מופנות אלינו.

בועז סופר: אני לא פיקוד העורף, לא אני קבעתי שהמצב חל או לא חל.

שי חרמש: באופן פרקטי, בנושא גני אירועים ואולמות, אף אדם נורמלי לא מקיים אירוע...

בועז סופר: אבל הם קיבלו עוד חודשיים שלמים.

אמנון כהן: אורלי, בבקשה.

אורלי ביטי: צהריים טובים, אני מדברת בשם נעמ"ת ומבחינת מהות העניין בשם כל ארגוני הנשים שיש להם הסכמי הפעלה עם המדינה.

אורלי ביטי: על פי התקנות האלה אנחנו נופלים בגדר מוסד ציבורי זכאי ולכן הפיצוי במסלול השכר מביא אותנו ל-95% פיצוי, יחסית לרשת פרטית של גנים, למשל, שעל פי התקנות האלה תקבל 132.5% פיצוי על השכר.

שלי יחימוביץ': איך בכלל אפשר לשלם שכר מ-95%?

אורלי ביטי: אי אפשר.

אורלי ביטי: אנחנו משלמים 137% בגלל הזכויות הסוציאליות.

אורלי ביטי: ב-132.5% אנחנו כבר מסבסדים חלק מהעניין נוסף לנזקים נוספים שנגרמים לנו ואנחנו מבקשים להוציא אותנו מההגדרה של מוסד ציבורי זכאי ולהעביר אותנו למסלול השכר ב-132.5%.

בועז סופר: הבסיס הוא 100% שכר יסוד וזה על פי תקנות מס רכוש ללא תוספות.

בועז סופר: זה מוגדר בתקנות ואני לא ממציא שום דבר.

בועז סופר: 132.5% אומרים את הדבר הבא – עוסק רגיל מקבל 132% וזה מגלם שני דברים: 1.

בועז סופר: הפרשות סוציאליות, וכמובן יש שונות אדירה בין מעסיקים.

בועז סופר: 2.

בועז סופר: נזק למעביד.

בועז סופר: אנחנו תוחמים את זה ב-132.5% ואומרים כך – אם לזה את מכוונת אין לי בעיה ללכת איתך – בקבלן כוח אדם הגדרנו בהתאם להנחיות משרד המשפטים, שעשה חישובים, מה הן ההפרשות הסוציאליות המנדטוריות.

בועז סופר: הגענו ל-17%, קרי: קבלן כוח אדם מקבל 117.5%, המעסיק בפועל מקבל השלמה ל-132.5%.

בועז סופר: אם את אומרת: תשווה אותי למי שמשלם 100% פלוס סוציאליות, אין לי בעיה.

שלי יחימוביץ': תשווה אותה למגזר העסקי.

בועז סופר: לא, אני לא יכול כי אין לה אובדן תפוקה.

עופר עיני: סיכמנו שכולם יקבלו 132.5% ופתאום זה נהיה ככה.

עופר עיני: לא אמרת שאתה מחריג ולא שום דבר.

עופר עיני: זה ברמה של המשא ומתן.

עופר עיני: חוץ מזה, מה ההבדל בין גנים בנעמ"ת ובוויצ"ו?

עופר עיני: להם אין הוצאות שוטפות כמו לעסק?

עופר עיני: מה ההבדל?

בועז סופר: הם מלכ"ר.

עופר עיני: ב-132.5% הם אולי ייצאו תיקו.

אורלי ביטי: אני אתן לך דוגמה להוצאה שלא תכוסה כאן – אצלנו עובדות בנות שירות לאומי, אנחנו משלמים לעמותות, יש לנו הוצאות, אנחנו ניזוקים כמו כל רשת שמפעילה גנים.

אורלי ביטי: העובדה ששכר הלימוד שלנו מפוקח על ידי המדינה וגם נושא הילדים שמתקבלים אלינו מפוקח על ידי המדינה לא צריכים להעמיד אותנו בנחיתות לעומת מעסיק פרטי, שיש לו הוצאות ונזקים.

אורלי ביטי: אנחנו מעסיקים בנות שירות לאומי, שאצלן לא מדובר בשכר אלא אנחנו מתחשבנים עם העמותות.

אורלי ביטי: זה לא ייכנס בכלל למסלול, זה נזק שאנחנו נספוג.

אורלי ביטי: זה אחד הנזקים שיכולים להיכנס ל-132.5%.

אורלי ביטי: יש לנו עוד נזקים ואין שום סיבה להפלות אותנו או להחריג אותנו לעומת מעסיק פרטי.

אורלי ביטי: בצפון מעמדנו היה זהה.

רביב סובל: לסוגיית מעונות היום – בכלל לא אמור להיות להם הפסד הכנסה והבהרנו את זה גם למשרד התמ"ת.

רביב סובל: אין שום סיבה שאתם תתנו החזרים להורים מכיוון שההורים מקבלים פיצוי על הימים שבהם הם נעדרו מהעבודה עקב כך שלא היו מעונות.

רביב סובל: לכן, ככלל, נעמ"ת לא אמורה להחזיר כסף להורים.

אורלי ביטי: בית המשפט קובע את זה ויש תקדימים.

דובר: היה לזה תקדים במלחמת לבנון השנייה, כשבית המשפט חייב להחזיר להורים כסף על שירות שהם לא קיבלו.

אורלי ביטי: נעמ"ת מוכנה ללכת להסדר לפיו לא נחזיר להורים כספים, לא נקבל פיצוי במסלול השכר ואם נחויב להחזיר על ידי ערכאה שיפוטית אתם תחזירו בלי הגבלה.

רביב סובל: אם יילכו לכל נתיב אחר, ואם יש צורך תסבירו את זה לבית המשפט, המשמעות תהיה כפל פיצוי.

רביב סובל: במלחמת לבנון לא היה פיצוי בגין היעדרות ממוסדות חינוך כי היינו אז בקיץ וכל האפיזודה הזאת לא היתה כל כך ברורה.

רביב סובל: היום העסק מאד ברור.

אורלי ביטי: מלחמת לבנון היתה בחופשת הקיץ ולכן אין להשוות את זה וההשוואה איננה ממין העניין.

אבישי ברוורמן: רבותי, 117% יש כבר, בואו נראה הלאה.

בועז סופר: לא, זה לא כך.

רביב סובל: אם מוסד הלימודים של הילד הוא באיזור, הוא מקבל.

חיים אורון: למה לא להגיד שאין כזה פיצוי?

רביב סובל: זה בדיוק מה שאנחנו אומרים.

חיים אורון: אם, נניח, אני גר בלהב ועובד בשדרות, לא קיבלתי בתור אב בלהב, אבל אני זכאי לפיצוי מנעמ"ת בשדרות.

חיים אורון: אני לא מקבל בתור עובד כי בית הספר של הילדים שלי פעל, אבל כעובד בנעמ"ת אני זכאי לפיצוי.

אבישי ברוורמן: אנחנו נקיים הפסקה להתייעצות לכמה דקות.

עופר עיני: למה יש לך בעיה עם המעסיקים?

בועז סופר: אני לא מקשיב רק למי שאומר לי מה לעשות.

בועז סופר: אני מנסה ליצור מצב שבו יש משהו תיאורטי, שעובד, שהוא סביר ומידתי.

עופר עיני: לך ל-117%, אבל תכניס סעיף בתקנות שאומר שהם לא חשופים לתביעות.

בועז סופר: תעשו מה שאתם רוצים, אבל לא בתקנות מס רכוש.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני בטוח ששלי ואני נעביר את החוק הזה, נכון שלי?

שלי יחימוביץ': אם אתם מוכנים ל-117% פלוס אמירה כלשהי, שאם הם חשופים לתביעות של העובדים הם מקבלים שיפוי, אז זה בסדר.

רביב סובל: כמו שצוין פה, אין זכאות להחזר.

עופר עיני: גם ויצ"ו, גם נעמ"ת וגם אמונה חשופים לקריסה בגלל זה.

דובר: גם החברה למתנ"סים.

אורלי ביטי: בעסק פרטי, יכול להיות שבשנה שעברה הוא עשה הרבה כסף והוא יכול השנה לספוג את הנזקים האלה.

אורלי ביטי: ויצ"ו, נעמ"ת, אמונה וחברת המתנ"סים, כולנו מלכ"רים וזה אומר שאין לנו עודפים.

אורלי ביטי: אנחנו מוזנים על הקשקש.

אורלי ביטי: ככה המדינה בונה את זה.

אורלי ביטי: אין לנו עודפים.

שלי יחימוביץ': הם עובדים כמו עסק, אבל בלי רווחים.

בועז סופר: בנושא מלכ"ר זכאי אנחנו מקבלים את מה שאת אומרת, אבל בואו נקבע קריטריון.

בועז סופר: מה זה מלכ"ר זכאי?

בועז סופר: מלכ"ר שמקבל את כל התמיכה, את כל הכנסותיו ישירות מהמדינה.

בועז סופר: אנחנו אומרים לו: לך למדינה ותסכם איתה.

בועז סופר: ברגע שיש מלכ"ר שאופי הפעילות הוא מכירה חודשית של...

בועז סופר: אנחנו אומרים כך: לכל הפחות שיהיה שליש ומעלה הכנסות עצמיות, אנחנו מתייחסים אליו כמו אל גוף עסקי שיכול לתבוע מאיתנו מחזורים ושכר.

בועז סופר: אין שום בעיה.

בועז סופר: שיבוא, יפרט את התביעה ויוכל לקבל.

בועז סופר: אנחנו מתקשים להסביר למה אני אתן למלכ"ר, שבהגדרתו הוא מוסד ללא כוונת רווח, כשלמעסיק אני נותן סוציאליות.

בועז סופר: איך אני יודע להסביר את זה?

בועז סופר: איך אני יודע לתת לשניהם את אותו הדבר?

בועז סופר: או שזה מלכ"ר או שזה לא מלכ"ר.

בועז סופר: אנחנו מקבלים את האמירה – שכחנו, טעינו וכו', זה לא משנה.

בועז סופר: זה לא 100% אלא 117% בדיוק כמו בקבלן כוח אדם, קרי: 100% שכר יסוד פלוס הסוציאליות.

דובר: אנחנו לא חברות כוח אדם.

אבישי ברוורמן: הוא לא אמר את זה.

חיים אורון: אלא אם תהיה פסיקה, שמחייבת ליותר מ-117% ואז אתם מתחייבים לכסות.

בועז סופר: אני באמת לא מבין.

חיים אורון: מה אתה לא מבין?

חיים אורון: אומרים שבית המשפט קבע 132%.

בועז סופר: לא, זה לא מה שבית המשפט קבע.

אבישי ברוורמן: לעופר יש שיפור להצעה הקודמת.

עופר עיני: הייתי הולך על סנקציה לצד השני – אותה אמא שנאלצה לא לשלוח את הילד לגן מקבלת פיצוי על יום העבודה ולכן אין סיבה שהיא תתבע ותקבל כפול.

עופר עיני: תכניסו סעיף שאומר שאם היא תובעת, היא לא מקבלת את יום העבודה.

בועז סופר: אנחנו נבדוק את התצהיר שבו העובד אומר "נעדרתי" וחותם עליו.

בועז סופר: נבדוק את הנושא הזה.

בועז סופר: אדוני היושב ראש, העירו לי מהצד ואני רוצה לומר כך – אם המצב כל כך בעייתי, קרי: יש ביטולים לא צריך לתקן כלום והתקנות מתירות לתבוע בגין ירידת מחזורים.

בועז סופר: אחת משתיים – או שהמצב מאד בעייתי, תראו לנו ירידת מחזורים ותקבלו פיצוי, או שהמצב לא כל כך בעייתי ואז זה שכר.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני מציע לסכם את הנושא הזה על 117% פלוס ההצעה ברוח הדברים שהעלו מר עיני ובועז סופר.

אבישי ברוורמן: אני חושב שזה טוב.

אבישי ברוורמן: אורלי, תודה רבה.

אבישי ברוורמן: אני ממשיך הלאה.

אבישי ברוורמן: אני מבקש משמעון בניטה לדבר בשם אשקלון.

שמעון בניטה: תודה רבה.

שמעון בניטה: כפי שאמרת, הגעתי מאשקלון.

שמעון בניטה: אני רוצה שחבריי, מר יהודה נסרדישי ובועז סופר יסבירו לי מדוע אשקלון לא זכאית לקבל פיצוי החל מאותו יום שהרי אשקלון נפגעה החל מה-24 בדצמבר, ויש לי פירוט של כל הגראדים שנפלו, שזה אומר 8 ימים בדצמבר והעיר אשקלון הושבתה מאותו יום.

שמעון בניטה: זה הנושא הכי אקוטי.

שמעון בניטה: בסעיף 4 במכתבי נתנו דוגמה לשיעור ההוצאה הנחסכת.

שמעון בניטה: הדוגמה הזאת מראה שעסק שקרה לו המקרה שמפורט להלן לא ישופה בצורה רציונלית.

בועז סופר: היכולות שלנו מוגבלות, ללא ספק, הן בטח לא זולגות לתחום הביטחוני.

בועז סופר: מכיוון שזה הוכרז מה-27 בדצמבר, אני לא יודע להגיד שום יום אחר.

אבישי ברוורמן: על ידי מי זה הוכרז?

בועז סופר: פיקוד העורף.

בועז סופר: אני לא מכיר את המקרה הפרטני שדיברת עליו ואני חושב שזה לא לעניין.

שמעון בניטה: אין פה שום מקרה פרטני.

שמעון בניטה: לא הבנתי את התשובה לגבי העיר אשקלון.

בועז סופר: אם כוחות הביטחון היו מכריזים מה-1 ביולי, זה גם היה בסדר.

שמעון בניטה: לא זכור לי שבשדרות הכריזו מה-1 בנובמבר 2006.

שמעון בניטה: אני לא זוכר שכוחות הביטחון החליטו על זה.

רביב סובל: יש הכרזה על איזור מיוחד.

בועז סופר: קשה לי לטעון כנגד נושא הרטרואקטיביות בשדרות.

שמעון בניטה: אשקלון לא מבקשת שלוש שנים אחורה, מהגראד הראשון.

בועז סופר: אתה רק רוצה ארבעה ימים.

שמעון בניטה: לא ארבעה ימים אלא שמונה ימים, מה-24 לחודש.

שמעון בניטה: אם העיר הושבתה שמונה ימים בחודש דצמבר, תסביר לי למה עסקים באשקלון לא צריכים לקבל על זה פיצוי.

בועז סופר: לפעמים זה נורא קל, אבל אני לא יודע להסביר.

בועז סופר: תיגש לכוחות הביטחון ושהם יסבירו.

שמעון בניטה: תן לי הסבר מינימלי על הדבר הזה.

שמעון בניטה: יהודה, אני מתריע על זה במשך חודשיים ואני לא מקבל תשובה הגיונית אחת.

יהודה נסרדישי: אני שומע אותך כבר מעל לחודש וחצי ואני בן-בית אצלכם.

יהודה נסרדישי: אנחנו לא נחרוג מהוראות פיקוד העורף רטרואקטיבית.

שמעון בניטה: לא ביקשתי רטרואקטיבית.

יהודה נסרדישי: פיקוד העורף הכריז על ה-27 בדצמבר ואני לא אפתח את זה, לא בעיר הזאת ולא בעיר אחרת.

יהודה נסרדישי: אני לא אצא מזה.

שמעון בניטה: אין בעיה, תן לנו מה-27 בדצמבר.

יהודה נסרדישי: לך למסלול שכר.

שמעון בניטה: על מנת שחברי הכנסת לא יוטעו, חבר הכנסת ברוורמן, יש פה משהו שאינו נכון ואני אסביר אותו בקצרה עד כמה שניתן.

שמעון בניטה: ברגע שנותנים פיצוי על חודש ינואר במסלול מחזורים, האם אני טועה בכך שמקבלים שיפוי רק על ינואר?

בועז סופר: אדוני, מכיוון שהמלחמה הסתיימה ב-19 לחודש אין לנו שום יכולת, לא תפעולית, לא מחשובית ולא אחרת, אנחנו אומרים כך: אנחנו נותנים תקופת הסתגלות בגלל הקשיים התפעוליים שלנו.

בועז סופר: לכן, עוסק בעצם מקבל עוד 11 ימים.

שמעון בניטה: זה לא נכון.

שמעון בניטה: גם היועצים הכלכליים של שר האוצר אומרים את אותו הדבר, אבל זה לא נכון.

שמעון בניטה: לדוגמה – בינואר 2008 מחזור ההכנסות הוא 100 אלף שקלים.

שמעון בניטה: בינואר 2009 מחזור ההכנסות הוא 60 אלף שקלים בעקבות המלחמה.

שמעון בניטה: מה מכסה הדלתא של ה-40 אלף שקל?

שמעון בניטה: רק על 19 הימים שבהם נפגעתי.

שמעון בניטה: בהפרש מחזורים הפיצוי שאתה נותן הוא על 19 ימים, על זה אתה מסכים איתי?

בועז סופר: לא.

בועז סופר: בדוגמה שנתת, אין לי מושג האם הירידה ב-40 אלף נובעת מ-19 הימים הראשונים או מהימים שלאחר מכן.

בועז סופר: במקרה הזה אנחנו אומרים שיש חודש שלם שבו עשינו "עוול" ונתנו עוד 11 ימים וייתכן ש-40 אלף השקלים חולקו באופן פרופורציונלי, קרי: שני שליש, 26 אלף מ-19 הימים האחרונים ועוד שליש.

בועז סופר: למה?

בועז סופר: כי העסק לא חזר למסלולו.

יהודה נסרדישי: שמעון, אם זה לא נוח לך, לך למסלול השכר.

יהודה נסרדישי: קיבלת עוד 10 ימים להסתגלות.

שמעון בניטה: אני לא מדבר על מסלול שכר ואתה הרי יודע ש-90% יילכו על מסלול מחזורים.

שמעון בניטה: אנחנו יודעים את זה.

שמעון בניטה: במסלול מחזורים אתה לא משפה על דצמבר ולפחות תגיד את זה.

בועז סופר: אני אגיד.

בועז סופר: מכיוון שיש ארבעה ימים בתוך דצמבר.

בועז סופר: ..

שמעון בניטה: לא ארבעה, יש שמונה.

בועז סופר: אתה יכול להגיד גם 18.

בועז סופר: מדובר בימים ראשון, שני, שלישי ורביעי, שהם ה-28-31 בדצמבר, אנחנו מרגישים בסדר גמור, כי גם אם גרעתי לך ארבעה ימים בחישוב הנקי קיבלת עוד 11 ימים.

שמעון בניטה: חבל מאד שאתה לא הולך לבקר את אותם עסקים שספגו את כל הנזקים מביטול הפעילות הכלכלית של סוף השנה ושל הסילבסטר.

שמעון בניטה: כל עסק כזה נדפק בעשרות אלפי שקלים ובמאות אלפי שקלים.

שמעון בניטה: חבל מאד שאתם מתייחסים לזה בצורה כזאת כי זה לא בסדר.

שמעון בניטה: אשקלון ספגה גראדים בשלוש השנים האחרונות ואני מבקש פיצוי על דצמבר כי אשקלון נפגעה מה-24 לחודש.

שמעון בניטה: יהודה, תשים את אשקלון בצד כי מגיע לה להיות בצד.

יהודה נסרדישי: זאת החבילה שהבאנו, זאת החבילה לעופרת יצוקה.

יהודה נסרדישי: לא יהיה רטרואקטיבי ולא נלך שנה-שנתיים אחורה.

יהודה נסרדישי: זה לא יהיה.

יהודה נסרדישי: אתם רוצים לסחוב את התקנות, די כבר.

שמעון בניטה: אשקלון לא תבקש אגורה שלא מגיעה לה.

יהודה נסרדישי: אם אתם לא רוצים, אני אמשוך את התקנות.

שמעון בניטה: אשקלון נמצאת שנתיים-שלוש תחת אימת הגראדים וכולם יודעים את זה.

שמעון בניטה: אשקלון תחת אימה ביטחונית ולא ביקשנו כמו שדרות, למרות שמגיע לשדרות.

שמעון בניטה: ביקשנו לחודש דצמבר בלבד ואני מבקש מכל חברי הכנסת והשרים להבין את זה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: אני ממשיך.

אבישי ברוורמן: ירון סוקולוב, נציג המלכ"רים, בקצרה בבקשה.

ירון סוקולוב: דיברו על המסגרות הקבועות כמו נעמ"ת, אבל יש צהרונים, מרכזי מוסיקה ומסגרות לא מוכרות, שגם להם יש הוצאות נוספות מעבר לנושא השכר.

ירון סוקולוב: אותי מטריד דבר אחר והוא ההגדרה של מוסד ציבורי זכאי.

ירון סוקולוב: רוב ארגוני השינוי החברתי, שלא מקבלים תמיכה או לא מוכרים שירותים, למעשה לא נופלים בהגדרה ולא זכאים לשום פיצוי.

בועז סופר: למה?

ירון סוקולוב: לפי ההגדרה.

בועז סופר: מלכ"ר זכאי.

ירון סוקולוב: אתה לא נכנס פנימה.

איתן צחור: אני אסביר – מלכ"ר זכאי, לפי ההגדרה, מנטרל את מרבית המלכ"רים במדינה מהטעם הפשוט שאין להם את הנושא של פעילות עסקית מעל 50% מהפעילות שלהם.

איתן צחור: אתה דורש שמעל ל-50% מהפעילות שלהם תהיה פעילות עסקית ואם יש להם קצת תרומות, הן לא מגיעות מהמדינה.

איתן צחור: כלומר, בחינת התרומות מצד אחד והבחינה של 50% פעילות עסקית מהצד השני מוציאה מן הכלל את מרבית המלכ"רים ומוסדות הציבור במדינה.

איתן צחור: יתרה מזאת, אם הוא נכנס פנימה להגדרה שלך, הוא יוצא מהגדרת מוסד ציבורי כי לא ייתכן שלמוסד ציבורי יהיו הכנסות משירותים וממכירת נכסים, כל מה שאתה קובע פה כקריטריון.

איתן צחור: מי שנכנס פנימה יוצא מסעיף 9(2) בהגדרה על פי כל דעה משפטית שתשאל.

איתן צחור: מה שעשית פה הוא שהכנסת "עז", שמוציאה...

בועז סופר: סליחה, האמירה הזאת לא מקובלת.

בועז סופר: לא הכנסנו שום עז.

בועז סופר: להיפך.

איתן צחור: נעמ"ת יצאה מהחדר?

איתן צחור: אני אגיד לך משהו בסוד.

איתן צחור: נעמ"ת עצמה, לפי הקריטריון הזה, לא תיחשב למוסד ציבורי אלא לעסק.

בועז סופר: נציגת נעמ"ת לא יודעת להגן על עצמה?

איתן צחור: עזוב את נציגת נעמ"ת.

איתן צחור: אני מדבר איתך על כל מוסדות הציבור במדינה.

איתן צחור: יש פה רק מוסד אחד שהכנסת אותו, ומדובר באלה שמקבלים באופן שוטף שירותים והכנסות בלי הגבלה כמו גוף עסקי.

איתן צחור: כל יתר מוסדות הציבור, שפועלים ללא כוונת רווח, שפועלים ללא הכנסות, שפועלים בצורה הכי ישרה שיכולה להיות, אותם הוצאת החוצה.

ירון סוקולוב: עמותת מזון נכנסת?

אבישי ברוורמן: אם הוא צודק, אתם חייבים לענות לו.

אבישי ברוורמן: השאלה הזאת, שהעלה עורך הדין איתן צחור, גם היועץ המשפטי של ועדת הכספים אומר שיש בה מין החכמה והעניין.

בועז סופר: היועץ המשפטי של ועדת הכספים מבקש ממני להבהיר את זה מתחילת הישיבה ואני אבהיר.

בועז סופר: אני מקווה שזה גם יענה לחברי הכנסת.

בועז סופר: כאשר אנחנו מסתכלים על מלכ"ר זכאי, אנחנו רוצים לבחון את אופי פעילותו – האם כולו תמיכה, לא כולו תמיכה וכן הלאה.

בועז סופר: לכן, מלכתחילה, ותודה על התיקונים, אנחנו אומרים שגם ירידת המחזורים וגם השכר הם הכל בהתאם לחלק העסקי – 33.3% ומעלה בהתאם לחלקו היחסי.

בועז סופר: הרציונל מאד פשוט ואומר כך – אם 100% הם לא פעילות עסקית שוטפת, שנוגעת לדמי חבר או לתשלומים חודשיים וכן הלאה, אנחנו מתקשים להבין את הנזק.

איתן צחור: אני משלם פיצוי.

בועז סופר: לכן קבענו כלל שאומר: שליש ושליש.

בועז סופר: אני מזכיר לך, מר צחור, שהוגש בג"ץ על ידך.

איתן צחור: סליחה, פה עשית חטא על פשע.

איתן צחור: בבג"ץ שהגשתי במפורש היו כלולים מוסדות ציבור.

איתן צחור: פה פעלת והוצאת אותם החוצה.

בועז סופר: לא שינינו מאומה.

איתן צחור: הרחבת והוצאת אותם.

בועז סופר: לא שינינו מאומה.

איתן צחור: תסתכל בתקנות, אתה טועה.

איתן צחור: הוצאת אותם מעבר למה שהיה קודם.

אבישי ברוורמן: מר סופר, אני יודע שכלכלנים ועורכי דין יכולים להגיד דבר והיפוכו, וכרגע אני לא יודע האם עורך הדין צחור צודק או שאתם צודקים.

אבישי ברוורמן: מה אומר היועץ המשפטי של הוועדה?

עידו עשת: בנושא השינוי צריך לראות שבתקנות של שדרות לגבי מוסד ציבורי ולא מוסד ציבורי זכאי יש לכם הנחיה פנימית אין החרגה כללית של מוסד ציבורי.

עידו עשת: יש מסלול אדום.

עידו עשת: זה שינוי.

בועז סופר: עובדתית אתה צודק.

עידו עשת: ולכן אני רוצה שהנושא הזה יובהר.

בועז סופר: חידדנו – מלכ"ר בשדרות ובעוטף עזה יכול להגיש מסלול אדום.

אבישי ברוורמן: עורך הדין צחור, התשובה הזאת ברורה.

איתן צחור: תשווה אותנו אחד לאחד בנושא הזה ללבנון.

איתן צחור: אותן תקנות שהיו כללו מוסד ציבורי ובלבנון לא היתה תקנה ב'5 שהוספתם פה והחרגתם מוסד ציבורי.

איתן צחור: את אותה תקנה תעשו כמו בלבנון.

מיכל דויטש-הגר: בצפון באנו עם מסלול שכר ועשינו מסלולים מיוחדים לניזוקים מיוחדים – לניזוק שאינו מעסיק עובדים ולמלכ"ר זכאי.

מיכל דויטש-הגר: למה?

מיכל דויטש-הגר: כי נקודת המוצא היא שמלכ"ר לא זכאי לפיצוי.

מיכל דויטש-הגר: עכשיו בדיוק אותו הדבר ומבחינה משפטית התוצאה היא אותה תוצאה – אותו מלכ"ר זכאי, זכאי למסלול השכר בשינוי של מה שעשינו עכשיו, החלק היחסי העסקי כפול השכר וכפול 117%.

איתן צחור: אין לו 50% הכנסות.

איתן צחור: אין לו הכנסות.

מיכל דויטש-הגר: אם אין לו הכנסות בכלל הוא לא זכאי לפיצוי.

איתן צחור: אבל בלבנון הוא היה זכאי.

בועז סופר: לא, זה לא נכון.

ירון סוקולוב: עמותת מזון, שקיימת רק מתרומות, לא מתמיכות, ומעסיקה שניים וחצי אנשים, הרוב מתנדבים, למה הם לא יכולים לקבל...

מיכל דויטש-הגר: מה קרה לעמותה?

מיכל דויטש-הגר: הם מתנדבים?

ירון סוקולוב: הם קיבלו שכר.

אבישי ברוורמן: הטענה היחידה שאני רואה פה היא שבלבנון אושר ועכשיו לא.

מיכל דויטש-הגר: לא,

אבישי ברוורמן: אני ברור לנו שבלבנון לא אושר, גם כאן לא יאושר.

אבישי ברוורמן: אם בלבנון אושר, אנחנו נדון בזה.

אבישי ברוורמן: תנו לי תשובה תוך חמש דקות.

אבישי ברוורמן: יורם יפרח, בבקשה.

יורם יפרח: היה פה משא ומתן אבל היה בו פספוס.

יורם יפרח: אנחנו רוצים לחדד את הפספוס הזה ואני מבקש שרמי אריה ידבר.

רמי אריה: יש שתי סוגיות, שהן לא מהותיות בכלל התקציב ובכלל התקנות, אבל הן מאד מהותיות לענף האולמות ולגני האירועים.

רמי אריה: הנושא הראשון הוא מקדם האטה – מדוע הוא לא מורחב כאשר מדובר על מקדם צמיחה.

רמי אריה: הנושא השני ששייך לכל העסקים הוא עסק חדש, שמשום מה לא דיברנו עליו בכלל.

רמי אריה: אני חוזר לנושא הראשון – מקדם ההאטה.

רמי אריה: אולמי שמחות וגם עסקים אחרים, שהם לאו דווקא בענף השמחות, השקיעו במהלך 2008 והתרחבו ונמצאים כרגע במצב של השקעות גדולות והלוואות גדולות שהם לקחו מהבנק.

רמי אריה: ההכנסה שלהם התרחבה בנובמבר-דצמבר.

רמי אריה: אם בנובמבר-דצמבר 2008 יש לי התרחבות מול נובמבר-דצמבר 2007, למה לא לתת לי את ההתרחבות הזאת?

רמי אריה: הרי הנתונים מדברים בעד עצמם בנובמבר-דצמבר 2008.

רמי אריה: אם ממילא יש ירידה, כפי שאמר בועז סופר, בגלל המשבר הכלכלי, ממילא לא תהיה השפעה.

רמי אריה: אנחנו מדברים על אחוז שולי לחלוטין של עסקים, שיש בהם התרחבות.

רמי אריה: למה לקפח את אותו אחוז שולי של עסקים שיש בהם התרחבות?

אבישי ברוורמן: הנקודה הועלתה על ידי ג'ורג.

רמי אריה: לגבי עסק חדש – אני מברך על כך שההגדרה של עסק חדש היא מיום 1 בנובמבר 2007 ועד היום.

רמי אריה: ניקח, לדוגמה, אולם שמחות שהתחיל לפעול במאי.

רמי אריה: ההגדרה היום אומרת שצריך לקחת את המחזור של הפעילות שלו בשנת 2008 ולחלק לכל חודשי הפעילות ב-2008, אבל זה דבר לא טבעי לעסק חדש.

רמי אריה: כשעסק חדש מתחיל, הוא מתחיל עם הרצה, עם צמיחה, הוא בונה את עצמו מחודש לחודש.

רמי אריה: אני מציע לתקן את התקנות כך, שייקחו בחשבון את המחזור שלו ברבעון האחרון בלבד ככל שהוא פעל, או לתת לאולמי שמחות את האפשרות להציג ביטולי אירועים שנעשו ב-27 בדצמבר.

רמי אריה: חלוקה של כל חודשי הפעילות בעסק חדש היא פשוט טעות שעלולה לגרום לצמצום משמעותי של הפיצוי שמגיע לו.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך.

אבישי ברוורמן: בועז, תשובה קצרה בבקשה.

בועז סופר: הגדרנו עסק חדש חשבנו שאנחנו מאד חכמים וכדי להימנע מניצול לרעה שהיה בצפון.

בועז סופר: ...

ראובן ריבלין: תן לי דוגמה לניצול לרעה.

בועז סופר: אני אומר.

בועז סופר: ניסינו להיות חכמים ובעסק חדש, נניח חדר אירוח, ניסינו לקבוע משהו נורמטיבי, נניח 300 שקלים ללילה.

בועז סופר: עוד לא ראיתי נהירה כזאת של עסקים שרצו להיות מוכרים רטרואקטיבית כעוסק חדש.

ראובן ריבלין: עסק חדש הוא לא לפי תקופת היווסדו?

ראובן ריבלין: יש הגדרה לעסק חדש.

בועז סופר: אנחנו הולכים לפי ממוצע מחזורו.

בועז סופר: הוא משקיע השקעות רבות ואז הוא עלול להיות במצב שבו הוא מציג הוצאות מאד גבוהות כדי להימנע ממצב שבו אני מזיק לו נטרלנו את זה ואמרנו ללא תשומות ציוד, כלומר כל ההשקעות לא נלקחות בחשבון.

בועז סופר: אנחנו לוקחים רק תשומות שוטפות.

בועז סופר: לעניין מקדם ההאטה אני לא יכול לעשות משהו שונה בין אולמות לבין דברים אחרים.

רמי אריה: תן לכולם את ההרחבה, ממילא זה אחוז שולי לחלוטין מהעסקים, למה לפגוע בהם?

בועז סופר: מה הם מאה מיליון שקל ביני לבינך?

ג'ורג' אדרי: למה אי אפשר ללכת ליומן הממוחשב ולבדוק את ההזמנות?

ראובן ריבלין: למה מאה מיליון?

ראובן ריבלין: אחת משתיים – או שהם צודקים או שהם לא צודקים.

ראובן ריבלין: זה לא מאה מיליון.

ג'ורג' אדרי: יש יומן ויש הסכמים.

ג'ורג' אדרי: שיפתחו את ההסכמים.

אבישי ברוורמן: השאלה של יהודה נסרדישי אליך, ג'ורג', היא למה לא תלכו על המחזור?

ג'ורג' אדרי: אני לא רוצה מה שלא מגיע לי ואני רוצה שייתנו לי רק מה שמגיע לי.

ג'ורג' אדרי: אצלי, כמו בכל מקום אחר, מתנהל יומן ממוחשב ויש הזמנות שכוללות הסכמים.

ג'ורג' אדרי: חתומים עליהם המזמין וגן האירועים.

ג'ורג' אדרי: תפתח את היומן, תשלם לי את מה שביטלו לי ואל תשלם לי את מה שלא ביטלו לי.

שלי יחימוביץ': אבל אמרת שזה לא רק פיצוי כנגד ביטול אלא גם אירוע שלא היתה בו נוכחות מלאה.

שלי יחימוביץ': אתם אומרים מצד אחד שאתם רוצים פיצוי פר אירוע וזה נשמע לי הדבר הכי הגיוני.

שלי יחימוביץ': מצד שני אתם אומרים שיש אירועים שכן התקיימו אבל התפוסה היתה נמוכה.

יורם יפרח: מדובר על חודש ינואר שהיו בו ביטולים בפועל.

יורם יפרח: לעסק חדש אין מחזור אחורה אם הוא עובד חודשיים.

יורם יפרח: איזה מחזור יחשבו אחורה?

יורם יפרח: הוא עובד חודשיים והוא מבקש פיצוי על מה שבוטל.

יורם יפרח: בועז אומר שגני אירועים ואולמות שייכים לתיירות והם יקבלו על פברואר ומרס.

יורם יפרח: אמרנו שבפברואר ומרס שלא יהיה על ביטולים אלא לפי מחזור כי יכול להיות שהיו מתוכננים להיות 700 איש ובסוף הגיעו רק 200.

יורם יפרח: אני רוצה משהו שתואם לענף הזה.

רמי אריה: אנחנו רוצים להתמקד בשלוש נקודות: 1.

רמי אריה: מקדם האטה למקדם צמיחה, לאותם עסקים שעולים.

רמי אריה: 2.

רמי אריה: עסק חדש – לא כל חודשי הפעילות אלא רק לרבעון האחרון.

רמי אריה: 3.

רמי אריה: התפוסה שירדה בפברואר-מרס.

מיכאל בנימיני: בועז, אם יש מאה מיליון שקל אין האטה.

מיכאל בנימיני: מצד אחד אתה אומר שיש האטה ומצד שני אתה אומר שזה יעלה מאה מיליון שקל.

מיכאל בנימיני: אני רוצה להבין ברמה הלוגית שאם בשוק יש האטה, מהיכן נובעים מאה המיליון שקלים האלה, שאתה נותן אפילו כדוגמה?

בועז סופר: אני עניתי על זה.

ישראל חזקיה: בהמשך לדברים של יהודה טלמון, יש חשיבות לכך שבהוראות הביצוע הגדרת השכר תהיה זהה.

בועז סופר: היא זהה.

יורם יפרח: אבישי, לא קיבלנו תשובה.

אבישי ברוורמן: הוא אמר לך שהוא לא שינה את עמדתו.

קובי מלר: באיזור השבעה קילומטר יש כ-100 יחידות אירוח ובאיזור ה-40 קילומטר יש כאלף יחידות אירוח.

קובי מלר: הבקשה לגבי תקופת החישוב, אם משווים את זה לינואר שנה שעברה, גם בינואר שנה שעברה כבר סבלו ממתח ביטחוני שהשפיע על התפוסה הירודה.

אבישי ברוורמן: את ההערות האלה שמענו כבר בעבר.

קובי מלר: לכן הבקשה היא לנסות להשוות את זה לעומת 2005.

אבישי ברוורמן: אלי גונן והאנשים שלכם סגרו את זה איתם לפני זה.

קובי מלר: אלי גונן לא מייצג את אלף חדרי האירוח ואת הצימרים.

קובי מלר: לכן, היות והצימרים סבלו שלוש שנים מתפוסה נמוכה, אנחנו מבקשים לעשות תחשיב של ממוצע או השוואה לינואר 2005.

קובי מלר: אני מבקש לקרוא משפט בשם לשכת שרת התיירות: "בימים אלה משרד התיירות שוקד על השקעת משאבים ליישובי עוטף עזה שסבלו לאחרונה.

קובי מלר: כשיהיו עוד פרטים נדווח לוועדה".

בועז סופר: בהתאם להערתו של מר ילין אנחנו רוצים להבהיר – אנחנו מגדירים כך: "הוא נעדר מעבודתו לצורך השגחה על ילדו, הנמצא עימו, עקב הוראה על סגירת מוסד החינוך שבו לומד או שוהה הילד, והסגירה אושרה על ידי פיקוד העורף" וכן הלאה.

אבישי ברוורמן: יפה מאד.

אבישי ברוורמן: מקובל?

חיים ילין: מקובל.

רמי אריה: לגבי נושא מקדם ההאטה.

רמי אריה: ..

אבישי ברוורמן: אני לא שר האוצר, אני יושב ראש ועדת הכספים.

אבישי ברוורמן: אני לא משחק פה משחקים והסברתי שאנחנו מנסים לעשות מקצה שיפורים.

אבישי ברוורמן: בחלק הצלחנו ובחלק לא הצלחנו.

אבישי ברוורמן: לשר האוצר יש את הפרוגרטיבה למשוך או לא.

אבישי ברוורמן: הגענו למספר הישגים ובנושא שלכם הלב שלי אתכם, הייתי רוצה לעזור לכם, אבל פה בעל הבית בנושא הזה שמע אותך.

יורם יפרח: זה לא לעזור לנו, אנחנו לא מבקשים רחמים.

יורם יפרח: זה לא נוגע בעסקים מסוימים בכלל.

אבישי ברוורמן: כשאני אומר לעזור זה לא לעזור לך בתור עזרה.

אבישי ברוורמן: אני מאמין בגישה שלך ואם היה ביכולתי הייתי הולך לקראתה, אבל להבדיל מאחרים, אני יודע מה מגבלות הכוח שלי.

אבישי ברוורמן: הבנת אותי?

אבישי ברוורמן: אם תדבר עוד עשר שעות שום דבר לא יעזור אם כאן לא יקבלו החלטה.

אבישי ברוורמן: יש דבר מאד פשוט – האם אני מצביע בעוד כמה דקות או שאני לא מצביע על כלום.

אבישי ברוורמן: נתתי לך להופיע ולדבר פה יותר מכל אחד אחר ואני רוצה לתמוך בגישה שלך, לא לעזור לך.

אבישי ברוורמן: אני ממליץ לו להתקדם לכיוונכם, אבל אם הוא לא הולך בכיוון הזה, לא יעזור גם אם תדבר עשרים שעות.

אבישי ברוורמן: האם זה ברור?

אבישי ברוורמן: שמעון בניטה, משפט אחרון.

שמעון בניטה: משפט אחרון לנציגי הציבור ולחברי הכנסת.

שמעון בניטה: אשקלון מונה 120 אלף איש והמון עסקים.

שמעון בניטה: מה-24 לחודש אשקלון הושבתה לחלוטין.

אבישי ברוורמן: אני מסכים איתך, אבל הסברתי לך.

שמעון בניטה: אני מבקש ממך להחריג את העיר אשקלון.

אבישי ברוורמן: אני מחריג?

שמעון בניטה: כן, לך יש את הסמכות.

שמעון בניטה: לך ולכל המצביעים פה.

אבישי ברוורמן: אם אני מחליט להחריג עכשיו את העיר אשקלון, מר נסרדישי לוקח את הכל, הולך הביתה ואין כלום.

שמעון בניטה: תבקש ממר נסרדישי שיעשה את זה.

אבישי ברוורמן: מר נסרדישי, אני מבקש שתעשה את זה.

יהודה נסרדישי: אני רוצה לומר עוד משפט לפרוטוקול מתוך תבונה ומתוך הבנה.

יהודה נסרדישי: מעל עשרה ימים אנחנו מנהלים משא ומתן ומגיעים לסיכומים מול הנציגות שלכם ומול המייצגים שלכם ואף פעם לא שמעתי שצריך להחריג את אשקלון שנה-שנתיים.

שמעון בניטה: אני ביקשתי שנה או שנתיים?

שמעון בניטה: ביקשתי שבוע ימים.

ראובן ריבלין: מר נסרדישי, האם אתה מוסמך להחריג את אשקלון לארבעה ימים?

ראובן ריבלין: הבנתי שאתה לא רוצה.

יהודה נסרדישי: לא.

בועז סופר: זה לא בסמכותנו, זה עניין של פיקוד העורף.

שמעון בניטה: מה לגבי שדרות?

שמעון בניטה: גם שדרות לא עונה להגדרה של יישוב ספר.

ראובן ריבלין: בשדרות זה מכוח אחר.

אבישי ברוורמן: בניטה, אנחנו איתך ובסוף אתם עושים כאילו אנחנו נלחמים בכם.

אבישי ברוורמן: אתה לא מבין שאני לא יכול לעשות את זה?

שמעון בניטה: זאת ממש לא הגישה.

שמעון בניטה: בועז יכול לפנות למשרד המשפטים.

יהודה נסרדישי: אם אני לא יכול גם בועז לא יכול.

בועז סופר: בואו נבהיר את הדברים כדי שלא נטעה, חלילה.

בועז סופר: תיאורטית, אנחנו יכולים לקבוע שכל מדינת ישראל היא יישוב ספר ולהגיד שכולם במסלול האדום.

בועז סופר: בפועל, מכיוון שאנחנו נאלצים/צריכים/מתבססים על הנחיות ברורות של פיקוד העורף, כולל המועד שבו הוכרזה המלחמה, כולל המפה, אני לא משנה מטר – יש לי ויכוח עם המפה שלהם אבל אני לוקח אותה כתורה מסיני – כי אין לי מומחיות ביטחונית.

בועז סופר: לכן אנחנו עושים מאה אחוז מאמץ כדי להסתמך על מאה אחוז הנחיות פיקוד העורף.

בועז סופר: זאת הפרקטיקה.

בועז סופר: לא רציתי להטעות ותודה שהעירו לי – תיאורטית אנחנו יכולים.

שמעון בניטה: תן לנו מה-27 לחודש.

בועז סופר: אנחנו לא יכולים להחליט שאשקלון שונה מבאר-שבע.

בועז סופר: את זה בטוח אנחנו לא יכולים.

שמעון בניטה: בתקנות אתה רושם שהכרזת המלחמה היא מה-27 לחודש.

ראובן ריבלין: אנחנו יכולים לקבוע עובדתית בדיעבד אם נפל או לא נפל.

בועז סופר: זה הקריטריון?

בועז סופר: נפילת טילים?

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: פה מבססים את הקריטריון על מצב עובדתי.

ראובן ריבלין: אנחנו מחריגים רק כתוצאה מכך שבאותם ארבעה ימים נפלו על אשקלון טילים.

שמעון בניטה: ורק על אשקלון.

ראובן ריבלין: אני אומר לכם – אני אצביע בעד זה כדי שלא יאמרו שוועדת הכספים.

ראובן ריבלין: ..

ראובן ריבלין: אחרי שכל כך התאמצתם.

ראובן ריבלין: אני אצביע בעד, אבל הטענה שלו מאד הגיונית.

ראובן ריבלין: שאלתי אותך האם אתה מוסמך או לא ושמחתי לשמוע בסוף שהעירו לך שאתה כן מוסמך באופן תיאורטי.

ראובן ריבלין: האמת היא שאני חשבתי שאתה לא מוסמך, אבל אם אתה מוסמך, אני לא קובע קריטריונים לעתיד לבוא, אלא אומר שהואיל ובאשקלון בלבד, לא בשום מקום אחר, פגעו 130 פצמ"רים וגראדים מאז ה-24 לחודש, למה לא תתנו להם את ארבעת הימים?

אבישי ברוורמן: אני שואל את השאלה הזאת בפעם האחרונה – מכיוון שהובהר לנו שבסמכות ידידי יהודה נסרדישי להחריג, האם אתה מובן לבחון, להחריג או להתייחס לדברים האלה?

יהודה נסרדישי: התשובה היא לא באל"ף רבתי.

יהודה נסרדישי: אינני יודע איזה תקדימים אני קובע, אני לא הולך לספור גראדים וקסאמים ולא מה קרה בבאר-שבע או מה יקרה, לא עלינו, במלחמה אחרת.

אבישי ברוורמן: הדיון בנושא הזה הסתיים.

אבישי ברוורמן: חיים ילין, ראש המועצה האיזורית, בבקשה.

חיים ילין: אני רוצה לברך את יהודה ואת בועז ואת כל הצוות, כולל מיכל.

חיים ילין: אני .

חיים ילין: מבין שאנשים צריכים לשמור על הכללים ועל הקופה, ומצד שני לא קיבלנו את כל מה שרצינו.

חיים ילין: אם היינו מקבלים עוד כמיליארד שקלים היינו מאושרים, אבל אני מבטיח לכם שאנחנו מאד נשמח עם מה שתביאו בסופו של דבר לביצוע בנייר הזה.

חיים ילין: לצערי, האופק הפוליטי-מדיני שיש באיזור שלנו בעייתי מאד.

חיים ילין: בצפון יש אפשרות לצמוח, יש אפשרות לפתח ואני אומר לכם שבקו עימות דרום, בעוטף עזה, אין אפשרות לפתח אפילו צימרים כי אתה יודע שאתה פותח ואתה יודע שאין כמעט סיכוי להתפתח במצב כזה.

חיים ילין: זה דבר שהתקנות והכללים לא מבינים לפעמים.

חיים ילין: יהיו לנו עכשיו ששה-שבעה חודשים שקט, אבל אי אפשר לפתח שום דבר.

חיים ילין: כל פעם שיש צבע אדום זה גורם למשהו ואנשים לא באים לאיזור.

חיים ילין: לכן, כשאנחנו מנסים לפתח את התיירות אנחנו נמצאים בבעיה קשה וצריך לתת את הדעת על כך.

חיים ילין: אני מבקש להפסיק לדבר עלינו במושגים של הצפון.

חיים ילין: הדרום היא חיה אחרת, 80% מהמועצות האיזוריות באיזור עוטף עזה חיות מחקלאות וצריך לדעת את זה.

חיים ילין: זה נדיר, זה דבר שלא קיים ואסם המדינה, החל מירקות, תפוחי אדמה וחיטה בא מהאיזור שלנו.

חיים ילין: לכן, כשבאים לבנות מודלים צריך להחריג אותנו.

חיים ילין: אני מבקש לשאול שאלה קטנה – מה הוא השכר שמשקף את הקיבוצניק שנמצא בקיבוץ שיתופי ואין לו תלוש שכר?

בועז סופר: השכר הממוצע במשק, 7,790 שקלים.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: בני, בבקשה.

בנימין כהן: אני רוצה להודות לכל העושים במלאכה ויישר כוח על העבודה בעניין הזה.

בנימין כהן: דיברתם על מסלול אדום, רטרואקטיבית ממתי המסלול האדום הזה?

בועז סופר: אין מסלול אדום, הוא קיים רק בשדרות.

בנימין כהן: סינמטק שדרות הוא שילוב של כמה דברים – הוא מלכ"ר ומצד שני הוא מוכר.

בנימין כהן: ...

בועז סופר: בגלל שיש מסלול אדום, יש לנו הפרבילגיה במקרה הזה להתייחס למעט עוסקים יחסית.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: עורך הדין ביין, בבקשה.

עו"ד יואב ביין: כרגע אין סנקציה מה יקרה אם לא ישלמו מקדמה, מה יקרה אם לא יעמדו במועדים של התשלום.

עו"ד יואב ביין: בעצם אין שום סנקציה ובעוטף עזה לא בהכרח מצליחים לעמוד במועדים.

עו"ד יואב ביין: לכאורה יש הרואה שמאפשרת הוראה, אבל מכיוון שלא רוצים לתת מקדמה לפני הכרעה בפיצוי הדבר הזה לא מבוצע וכך קורה שגם אין הכרעה בתביעות של העסקים וגם אין מקדמות.

בועז סופר: חס וחלילה.

בועז סופר: אין מצב שבו נמנעת מקדמה כי מישהו לא רוצה לשלם.

בועז סופר: יש הבדל גדול בין תביעה שבודק המפקח ואומר: כנראה שלא צריך לשלם פה ולכן הוא לא משלם, לבין תביעה שבה הוא אומר: סביר להניח שצריך לשלם, אבל אני רוצה עוד לברר מספר דברים.

בועז סופר: זה הבדל גדול מאד.

בועז סופר: אנחנו עומדים בלוחות הזמנים ונעמוד גם הפעם.

בועז סופר: אין סנקציה, אבל אנחנו מדווחים לכם כל הזמן.

עו"ד יואב ביין: מטעמים מובנים שדיברתם עליהם קודם, של מחסור בכוח אדם, קשה לכם לעמוד בזמנים ואת זה אני אומר מהשטח.

בועז סופר: אתה רוצה ערבות אישית שלנו?

עו"ד יואב ביין: קודם דיברו על אשקלון ואשקלון היא באמת מקרה מיוחד כי הנפילות על אשקלון נמשכות שנים רבות.

עו"ד יואב ביין: לפחות צריך לתת לאשקלון מסלול אדום.

אבישי ברוורמן: חברי הכנסת, האם אתם מוכנים לוותר על זכות הדיבור וללכת להצבעה עכשיו?

שי חרמש: יש לי שאלה טכנית – הפיצויים מכילים, כמובן, מרכיב מע"מ, ואני לא מדבר על פיצוי על ירקות ופירות.

בועז סופר: לא, פטור ממע"מ.

אלכס מילר: אדוני היושב ראש, אני רוצה להציע משהו ותראו אם אתם יכולים ליישם אותו – בעמוד 7 לתקנות כתוב: "או שיעור של 100%, לפי הנמוך מביניהם".

אלכס מילר: אני מתייחס כרגע למקדם ההאטה.

אלכס מילר: האם אפשר למחוק את המילים האלה?

בועז סופר: לא.

בועז סופר: זאת נקודה שכבר עלתה.

אמנון כהן: אני רוצה להודות על העבודה, אבל אני אומר שכבר מאד מאוחר.

אמנון כהן: אנחנו לא משלמים מקדמות ויש מפעלים שיקרסו.

אמנון כהן: אנחנו מטפלים רק בנושאים מסוימים ויש דברים אחרים שהגענו בהם להבנות.

אמנון כהן: אני מבקש שכל נושא שנוגע להתאחדות בעלי אולמות וגני אירועים לבחון מחדש ולקיים דיונים, ייתכן שתביאו תקנות אחרות יותר מאוחר.

אמנון כהן: אני מבקש שגם נושא אשקלון יבוא לידי ביטוי.

אמנון כהן: תשקלו, תבדקו.

ראובן ריבלין: אשקלון ידון בבית משפט, אל תדאג.

אמנון כהן: אני לא רוצה להגיע לבית המשפט אלא שאנשי מקצוע יבדקו את הדברים האלה וירחיבו לעוד חודש-חודשיים.

חיים ילין: מכונה שנפגעה מקסאם מופחתת לחלוטין.

חיים ילין: מגיע שמאי ואומר כך: עולה 30,000 שקל לקנות מכונה חדשה, אבל לתקן אותה עולה 35,000 שקל.

חיים ילין: מדינת ישראל מפסידה כסף בגלל שהיא משלמת את כל הכסף לתיקון, אבל אם רוצים לקנות מכונה חדשה שהעלות שלה פחותה, אי אפשר.

בועז סופר: יש לי תחושה שאנחנו יכולים לשבת עד מחר עם המקרים הפרטניים, בלי לזלזל, חס וחלילה.

חיים ילין: זה כללי לכל הפגיעות בעוטף עזה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: רבותי, אנחנו סיימנו את הדיון ואנחנו עוברים לשלב ההצבעה.

אבישי ברוורמן: רבותי, לאור מחלוקות ניסוח אני מבקש שיוקרא נוסח התיקון בעניין מוסדות החינוך.

אבישי ברוורמן: רביב סובל, בבקשה.

רביב סובל: מדובר על סעיף 2 בהגדרה: יום היעדרות בשל המצב הביטחוני – "שהוא נעדר מעבודתו לצורך השגחה על ילדו הנמצא עימו עקב הוראה של פיקוד העורף על סגירת מוסד החינוך שבו לומד או שוהה הילד או סגירת מוסד חינוך כאמור, שאושרה על ידי פיקוד העורף במהלך תקופת ההכרזה ואין במקום העבודה של העובד או של בן-זוגו מסגרת נאותה להשגחה על ילדו" וכו'.

ראובן ריבלין: מה יקרה אם הרשות המקומית החליטה לסגור מוסד לימודים?

בועז סופר: כתוב: או סגירת מוסד, כאמור, שאושרה על ידי פיקוד העורף.

עידו בן-יצחק: אושרה עד תום תקופת ההכרזה.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני מסכם.

אבישי ברוורמן: ראשית, אני רוצה להודות לכל האנשים שישבו פה, סבלו ונאבקו.

אבישי ברוורמן: אני יודע שלא הכל השגתם ומצד שני, אני אומר לכם שיושב פה צוות שכל מדינה בעולם היתה שמחה בו, אם היה לה צוות כמו יהודה, בועז, מיכל ורביב וכל הצוות שעסק במלאכה.

אבישי ברוורמן: בסופו של דבר יש פה החלטה גם של שר האוצר, אני מניח.

אבישי ברוורמן: אמרו פה אנשים שהם היו הולכים אולי לקראת אשקלון, אבל מכיוון שהשאלה שלנו היום היא לקבל או לדחות את התקנות, אני ממליץ לכולם לקבל את התקנות, לברך על הנעשה וכשתקום הממשלה הבאה, במהרה בימינו, להמשיך להיאבק למען השינויים.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני עובר להצבעה על ההצעה עם כל התיקונים.

אבישי ברוורמן: הצבעה בעד התקנות – פה אחד נגד - אין נמנעים – אין התקנות אושרו.

אבישי ברוורמן: התקנות אושרו פה אחד.

אבישי ברוורמן: אני מודה לכולם, תודה רבה.