ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר , 2006-07-31 13:00

יעקב ליצמן: רבותיי, אני פותח את הישיבה.

יעקב ליצמן: הסעיף על סדר היום זה תקנות מס רכוש תשלום פיצויים נזק מלחמה ונזק עקיף, הוראת שעה, התשס"ו-2006.

יעקב ליצמן: זה המכתב של שר האוצר אלינו, וזה התקנות.

יעקב ליצמן: עכשיו אני מבין, שאלתי הבוקר, אני מבין שגית שיש לנו אפשרות או לאשר או לדחות.

שגית אפיק: או להציע שינויים.

שגית אפיק: במידה והממשלה מאשרת אותם זה ייכנס לנוסח.

שגית אפיק: או שאתם תמשכו.

שגית אפיק: אם אתם מסכימים להצעות תיקון שהוועדה מציעה, הן נכנסות לנוסח.

יעקב ליצמן: אם חברי הכנסת יציעו שינוי אני מבין האוצר יכול להגיד לא רוצה, מושך, או יסכים, שזה נדיר מאוד, ואז חברי הוועדה יכולים להצביע בעד, אבל זה לא עוזר להם הרבה, כי זה לא תקף, כי ברגע שהוא אומר לא, זה לא תקף.

שגית אפיק: הסמכות שלכם היא לאשר חקיקת משנה שנלווית, אתם רשאים להתנות את האישור שלכם, הסמכות של שר האוצר היא להביא לכם חקיקת משנה בהתאם לחוק מס רכוש.

שגית אפיק: הסמכות שלכם כוועדה המאשרת ומפקחת על עבודת הממשלה היא לבדוק את התקנות האלה, אתם רשאים להציע תיקונים לתקנות ולהתנות את האישור שלכם לתקנות האלו בתיקונים שאתם מציעים.

שגית אפיק: נכון, הממשלה לא חייבת לקבל את התיקונים שלכם והיא רשאית לבחור, או לקבל את אישור הוועדה ביחד עם התיקונים שהוצעו או למשוך את התקנות האלה ולהשאיר חלל ריק שתוכלו למלא אותו או בחקיקה ראשית או בדרך אחרת.

ראובן ריבלין: יותר טוב, לפרוטוקול, לומר אדוני שאנחנו נפנה לממשלה, שאם היא רוצה שיאשרו את התקנות הרי שהן יאושרו, ואם היא תשנה,

שגית אפיק: אתם רשאים להתנות את האישור שלכם בכל תיקון שתמצאו לנכון.

יעקב ליצמן: ג'קי מצא, מנהל רשות המסים, הוא יציג את הדברים, ואחר כך לפי הסדר אנחנו ניתן לעופר עייני, לשרגא וגם לאביב.

ג'קי מצא: שלום לכולם, אנחנו נפגשנו כאן בשבוע שעבר, בישיבה הצגתי בעצם את האבחנה שקיימת על פי הדין הקיים בחקיקת המשנה בתקנות בין נזק ישיר לנזק עקיף.

ג'קי מצא: להבדיל מהנזק הישיר אשר מפוצה בכל רחבי הארץ, כאשר הפגיעה תהיה איפה שתהיה, בתחום נזקי רכוש, מבנים, תכולת דירות וכלי רכב, הנזק העקיף, שיש לו שני ראשים, האחד אובדן שכר עבודה והשני אובדן רווח, על פי הדין הקיים הפיצוי ניתן רק לרשימה ארוכה אבל סגורה של יישובים שהמכנה המשותף שלהם זה יישובי ספר, תשעה קילומטר מהגבול הצפוני.

ג'קי מצא: לאור ההתמשכות של ימי הלוחמה, ולאור העובדה שגם אנחנו באוצר הגענו למסקנה שכשמדברים על עורף חזק הכוונה בעורף חזק זה גם הפן הכלכלי שבו, מינה שר האוצר ועדה או צוות משותף, קובי הבר הממונה על אגף התקציבים ואנוכי, נציג העובדים, יושב ראש ההסתדרות עופר עייני, ונציג התעשיינים או לשכת התאום של הארגונים הכלכליים מר שרגא ברוש.

ג'קי מצא: וההנחייה של שר האוצר היתה לבחון כיצד ניתן פיצוי הולם ראוי לרשימת היישובים שנתונים תחת איום או תחת טילים, בשים לב לכך שהנושא צריך להיות פשוט, קל ליישום, והתוצאה של המהלך תהיה שסופו של יום, בראשון לחודש המעסיקים ישלמו את מלוא השכר לעובדיהם אשר לא הגיעו לעבודה בשל הוראות כוחות הבטחון.

ג'קי מצא: הצוות ישב מספר ימים ומספר לילות וסופו של יום הגענו להבנות, וגם אותן הבנות הוצגו אתמול בממשלה וקיבלו את אישור הממשלה כהחלטת ממשלה, והנה אנחנו כאן כדי להציג לכם את האישור, במסגרת הפיצוי הזה נקבע בחקיקת משנה בתקנות מס רכוש צריכים את אישור ועדת הכספים של הכנסת.

יעקב ליצמן: זאת אומרת היה צריך שינוי חקיקה,

ג'קי מצא: שינוי חקיקת משנה.

ג'קי מצא: ההסדר, בשים לב לכך שרצינו משהו מאוד מאוד פשוט, מתבסס על שכר עבודה באחוזים מסויימים, ותיכף אני אפרט את האחוזים, באחוזים מסויימים מתוך הבסיס שהוא שכר עבודה של עובדים שלא הגיעו לימי עבודה.

ג'קי מצא: לכאורה, באופן תיאורטי לחלוטין, היינו יכולים לבוא לכל בעל עסק, בעל מכולת כחנות, קניון כאולם שמחות, וללכת תיק תיק, שומה שומה, ולבחון מה אובדן הרווחים שלו, ולקבל החלטה האם אנחנו מפצים אותו בשישים אחוז, שבעים אחוז או עשרה אחוז, אבל ללכת ולבחון תיק תיק מה אובדן הרווחים הספציפי בכל תחום ותחום.

ג'קי מצא: הגענו למסקנה שזה בלתי אפשרי, בוודאי בלוחות הזמנים הנוכחיים, אנחנו מדברים על תשעים אלף בעלי עסקים בגבולות הגזרה שכוחות הבטחון הגדירו אותם כאיזורי ההגבלה.

ג'קי מצא: ומאחר וכך חיפשנו את המנגנון הפשוט, שמתבסס על שכר עבודה, והגענו למודל שאנחנו קוראים לו מודל המאה שמונים אחוז.

ג'קי מצא: כל מעסיק, בין אם הוא עצמאי ובין אם הוא שכיר, יקבל פיצוי שהסיכום הכולל שלו הוא מאה שמונים אחוז.

ג'קי מצא: מתוך המאה שמונים אחוז יש שני מרכיבים.

ג'קי מצא: מאה אחוז בגין שכר עבודה ושמונים אחוז בגין אובדן רווחים.

ג'קי מצא: בין אם הוא יחיד ובין אם הוא חברה.

ג'קי מצא: השמונים אחוז זה פיצוי בגין אובדן רווחים, שבמקום להיכנס לקלקולציה הספציפית אמרנו שניתן מענק או פיצוי של שמונים אחוז מגובה השכר של אותם עובדים שלא הגיעו לעבודה.

ג'קי מצא: את השמונים אחוז תישא המדינה במלואו.

ג'קי מצא: לגבי המאה אחוז, שזה אמור להיות הפיצוי בגין אובדן השכר, או השכר שהמעביד שילם לעובד, לאותם עובדים שלא הגיעו לעבודה, המאה אחוז הזה מפוצל בין המדינה, בין המעסיק לבין העובד בשיעורים הבאים: העובד נושא בחלקו שהוא בשיעור של עשרים אחוז.

ג'קי מצא: החלק הזה לא יהיה בצורה של הפחתת השכר שלו אלא בצורה של קיזוז ימי חופשה המגיעים לו בעתיד, ואם אין לו מספיק אז על חשבון ימי חופשה עתידיים.

ג'קי מצא: כך שהתוצאה היא שהעובד יקבל את מלוא משכורתו בראשון לחודש או במועד שמקובל עם אותו מעסיק.

ג'קי מצא: המעסיק יישא בנטל של עשרים ושבעה וחצי אחוזים.

ג'קי מצא: במלים אחרות, אם ניקח את המאה שמונים אחוז שזה המודל, נוריד ממנו את מרכיב העובד שזה עשרים אחוז ונוריד ממנו את חלק המעסיק שזה עשרים ושבעה וחצי אחוז נקבל מאה שלושים ושניים וחצי אחוז.

ג'קי מצא: זה אומר שהיום כל מעסיק, ותיכף נרד לרזולוציות, כל מעסיק מחשב את השכר אותו הוא שילם לעובדיו בגין ימי היעדרותם, וכל השכר הזה, במכפלה של מאה שלושים ושתיים וחצי אחוז הוא מפוצה.

ג'קי מצא: כך שהמעסיק יודע, קודם כל מאה אחוז יש לו.

ג'קי מצא: את כל השכר יש לו, כי הוא מקבל אפילו יותר מהשכר, הוא מקבל מאה שלושים ושתיים וחצי אחוז.

ג'קי מצא: מרגע שהמעסיק יודע את זה זה אומר שהמעסיק, כך אנחנו מאמינים וכך גם אנחנו תיכף נדבר על החקיקה שתרוץ במקביל להחלטת ועדת כספים, אותה חקיקה ראשית שתרחיב את החובה לשלם שכר במסגרת ההרחבה, כל מעסיק יודע שמרגע שהוא ישלם שכר לעובדיו שלא הגיעו לעבודה הוא יקבל פיצוי מהמדינה בשיעור של מאה שלושים ושתיים וחצי אחוז, הוא יכול לתרגם לעצמו את זה כך, מאה אחוז עבור שכר, ועוד שלושים ושניים וחצי אחוז בגין אובדן רווחים.

ג'קי מצא: איך שלא תהפכו את זה הוא מקבל פיצוי יותר מגובה השכר אותו הוא משלם לעובדיו.

ג'קי מצא: איך החישוב באופן ספציפי ייעשה, לוקחים את הממוצע של שלושת החודשים הקודמים, קרי אפריל, מאי, יוני, רואים את השכר הממוצע ליום ומכפילים אותו במספר ימי ההיעדרות או ימי ההגבלה שפיקוד העורף הנחה, ותיכף אני אסביר איך עשינו את המיפוי של היישובים.

ג'קי מצא: במלים אחרות אם לחברה היו שלושה עובדים ושלושת העובדים בשלושת החודשים האחרונים ביחד בממוצע הרוויחו עשרת אלפים שקל, הוא יקבל מהמדינה, אותו מעסיק, עשרת אלפים שקל, כפול שלוש, כפול מאה שלושים ושתיים וחצי אחוז, כפול ימי ההיעדרות שנקבעו.

ג'קי מצא: נקבעה תקרה לשכר, וגם רצפה לשכר.

ג'קי מצא: הרצפה לא תהיה, או השכר לא יהיה נמוך משכר מינימום, והשכר לא יהיה גבוה מפעמיים וחצי השכר הממוצע במשק, כפול מאה שלושים ושתיים וחצי אחוז.

ג'קי מצא: הסיכום של זה נותן עשרים וארבעה אלף שקלים.

ג'קי מצא: אם הוא הרוויח בממוצע, העובדים שלו הרוויחו בממוצע בשלושת החודשים שקדמו לאירועים ארבעים אלף שקל הוא ימשיך לקבל פיצוי עד לתקרה כעשרים וארבעה אלף שקלים, כפול שלושה.

ג'קי מצא: ראשית אני כבר אומר, המודל הזה לא מתיימר לתת מענה לכל סוג וסוג של עסק.

ג'קי מצא: מדובר כאן במודל שאמור לתת פתרון מסויים.

ג'קי מצא: לחלק מהמקומות, אני כבר אומר לכם, פתרון אפילו יותר ממה שהם הפסידו.

ג'קי מצא: לחלק אחר מהמקרים זה פתרון בדיוק כמו שהם הפסידו.

ג'קי מצא: ולחלק אחר במקרים מסויימים זה יהיה אולי מעט פחות מידי.

ג'קי מצא: אבל אתם צריכים להבין, אם רצינו להגיע לתוצאה שמחר בבוקר יהיו לנו טפסים מוכנים, בחמישי לחודש המעסיק יעביר את הטפסים, ועד העשרים וחמישי לחודש, וכך התחייבתי, בין העשרים לעשרים וחמישי לחודש אני הולך לשלם לתשעים אלף בעלי עסקים שיגישו את הטפסים האלה לא היתה אפשרות אחרת מלבד אפשרות שהיא מודל שהוא אמור לפצות בסך הכל בסדר.

ג'קי מצא: אני אומר, בחלק מהמקרים זה אפילו יותר מבסדר, בחלק מהמקרים זה מדוייק ובחלק מהמקרים אולי מעט מידי.

ג'קי מצא: מי שחושב שבלוחות הזמנים האלו, יותר מזה, גם לא בשנה, היינו מסוגלים ללכת עסק עסק, עסק עסק, תשעים אלף עסקים ולבחון את מידת אובדן הרווחים שלו.

ג'קי מצא: לגבי עצמאים שאינם מעסיקים עובדים, אלה אין להם בהגדרה שכר עבודה, ולפיכך היינו צריכים למצוא מודל שיתן להם את הפיצוי ההולם.

ג'קי מצא: התייחסנו להכנסה החייבת שלהם בשנת 2005.

ג'קי מצא: פה הלכנו באופן ספציפי, כמה הרווח שלהם, שהרוויחו בשנת 2005, ואותו לקחנו, ובלבד שלא יעבור על תקרה של פעמיים וחצי השכר הממוצע במשק כפול מאה שלושים ושתיים וחצי אחוז.

ג'קי מצא: לגבי מעסיק שמעסיק עובדים, יצאנו מנקודת הנחה שזה לא פייר להתייחס רק לעובדיו ולא להתייחס אליו עצמו.

ג'קי מצא: וגם הבנו שלא פייר להתייחס אליו רק כעובד אחד.

ג'קי מצא: ומה שעשינו זה הדבר הבא, אם המעסיק העצמאי מעסיק ארבעה עובדים שנעדרו מהעבודה אנחנו נתייחס לאותו מעסיק כאילו נעדרו מהעבודה שישה עובדים.

ג'קי מצא: זאת אומרת ארבעה עובדים ועוד הוא ועוד אחד, קרי לקחנו אותו בתור שניים, כי אנחנו מניחים שהוא כעצמאי תורם לעסק בממוצע פי שניים מעובד אחר, בממוצע בהיותו בעל עסק.

ג'קי מצא: אני רוצה להפנות את משומת הלב שתקנות המשנה הללו לא אמורות לפצות, לא לרשויות מקומיות ולא חברות ממשלתיות ולא כל גוף שמתוקצב באופן מלא על ידי המדינה.

ג'קי מצא: ותיכף אני אתייחס לגבי מלכ"רים, יש איזו התייחסות מסויימת.

ג'קי מצא: העובדה שלגבי חברות ממשלתיות, רשויות מקומיות וגופים מתוקצבים המדינה לא תיתן להם פיצוי זה לא אומר שהם לכשעצמם לא יהיו חייבים לשלם משכורת לעובדיהם.

ג'קי מצא: במקביל לחקיקת המשנה הזו, רץ חוק, אני מקווה שיעבור בקרוב בקריאה שנייה ושלישית, חוק שמחייב את כלל המעסיקים לשלם שכר עבודה לעובדיהם, והחוק הזה יחול גם על עובדי מדינה, גם על רשויות מקומיות וגם על גופים מתוקצבים.

שלי יחימוביץ': אתה חושב שזה שולל מהם בעתיד את האופציה להתדיין באופן עצמאי?

שלי יחימוביץ': יכול להיות שהוא הרוויח הרבה יותר, והוא לא יקבל את זה.

ג'קי מצא: נכון .

יעקב ליצמן: שיתנו להסביר ואחר כך נפתח דיון.

יעקב ליצמן: קודם כל נתחיל עם אלה שלא דיברו הבוקר.

ג'קי מצא: אני רוצה להסביר.

ג'קי מצא: תראו באיזה מצב נמצאנו ערב הנוסח הזה.

ג'קי מצא: יישובי ספר קיבלו פיצוי לפי הוכחת נזק אמיתי, פלוס החזר שכר עבודה.

ג'קי מצא: בחיפה היה להם אפס.

ג'קי מצא: בעצם לשני המקומות האלה הוספנו את החלופה של המסלול הישיר, כמו שהצגתי אותו פה.

ג'קי מצא: זה אומר שביישובי הספר הם יכולים לבחור בין הוכחת נזק ישיר לבין מסלול ירוק.

ג'קי מצא: לעומת זאת חיפה וטבריה שלא היו ברשימת יישובי הספר יש להם רק את המסלול הירוק.

ג'קי מצא: אני יכול להרגיע אתכם שבעבר הרחוק, אני רוצה שתקבלו את התחושה שאני קיבלתי.

ג'קי מצא: הלכתי ובדקתי מה היה בעבר לגבי יישובי הספר.

ג'קי מצא: בעבר יישובי הספר יכלו ליהנות משתי החלופות, כמו שאנחנו מציעים היום.

ג'קי מצא: יכלו להוכיח נזק ישיר בעד מאה אחוז שכר עבודה, או מאה שמונים אחוז.

ג'קי מצא: בדקנו את עצמנו, רוב רובם של העסקים העדיפו ללכת למודל הישיר של המאה שמונים אחוז.

ג'קי מצא: אתם מכירים מה זה רשויות מס.

ג'קי מצא: רשויות מס שצריכות לבדוק באופן פרטני יורדות לפרטים הכי מדוייקים, וכנראה שהתוצאה היתה שבעלי עסקים העדיפו ללכת למודל של המאה שמונים אחוז,

יעקב ליצמן: בטח, אתם נותנים מכיס אחד, מהכיס השני אתה מוציא.

ג'קי מצא: וטעמם עמם.

ג'קי מצא: אבל התוצאה היא שגם בעבר כשליישובי הספר היו אחת משתי החלופות לבחור, או הוכחת הנזק הספציפי או המאה שמונים אחוז, הם הלכו למאה שמונים אחוז.

ג'קי מצא: זה אומר שבאופן תיאורטי, גם אם היינו נותנים לחיפה את שתי החלופות, כנראה שרוב רובם של העסקים היו הולכים למודל של המאה שמונים אחוז.

ג'קי מצא: בכל אופן זה לא משהו שמוצע על פי הנוסח.

ג'קי מצא: אנחנו מציעים שחיפה תקבל את המסלול הירוק, ויישובי הספר לא נפחית מהם את האפשרות שהיתה קיימת להם קודם לכן, ואז הם ייהנו מאחת משתי חלופות לפי ראות עיניהם, הגבוה מבית שניהם.

ג'קי מצא: אני מפנה את תשומת הלב שכדי שהוא יקבל פיצוי הוא צריך להצהיר ששולמה משכורת מלאה לכל העובדים בגינם נדרש הפיצוי בשל ימי ההיעדרות שפורטו על ידו.

ג'קי מצא: מאחר והתשלומים הולכים להיות של שכר, באופן טבעי, בין הראשון לעשירי, ואנחנו הולכים לשלם בין העשרים לעשרים וחמישי בהגדרה זה יהיה כך.

ג'קי מצא: לגבי מצב שאין כסף, אני אומר כך, המודל הזה לא אמור לתת תשובות לכל המקרים הייחודיים.

ג'קי מצא: אותו אחד שאין לו, אותו אחד שאצלו שכר עבודה לא מהווה תשתית מתאימה לפיצוי כי הוא בכלל לא עתיר עובדים אלא הוא דל עובדים וכן הלאה.

ג'קי מצא: יחד עם זאת צריך לזכור שאנחנו בשישה עשר לחודש שעבר דחינו תשלומי מע"מ, ניכויי מס במקור ומקדמות, שאנחנו מעריכים אותם בסדר גודל של שלושים עד ארבעים אחוז מהמחזור שלו, אותו מחזור שהוא הרוויח בחודש השגרה.

ג'קי מצא: אלה כספים שנותרו בידו.

ג'קי מצא: יחד עם מודל נוסף שעכשיו בימים אלה אנחנו מגבשים עם משרד האוצר למתן הלוואות לבעלי עסקים קטנים, סך הכל ביחד, החבילות ביחד, הפיצוי הזה יחד עם תזרים מזומנים שיהיה לו מההלוואה, יחד עם תזרים מזומנים שהותרנו בידיו על חודש שגרתי שהוא הרוויח מלא, אני חושב שזה צריך לתת פתרון הולם כמעט לכל האפשרויות.

ג'קי מצא: אני אומר שוב, הפתרון הזה לא מתיימר לטפל בכל מקרה ומקרה על השקל, על הדיוק המדוייק, כי אם זו היתה התוצאה, תבינו, אנחנו בחמישי לחודש יגישו לנו טופס כזה, על עמוד אחד.

ג'קי מצא: אני שכרתי קומה בתל אביב, הולכות להיות שם שבעים קלדניות שיקלטו תשעים אלף טפסים כאלו כדי לתת פיצוי בין העשרים לעשרים וחמישי בחודש.

ג'קי מצא: מי שחושב שאפשר היה לתפור חליפה מיוחדת לכל אחד כפול תשעים אלף, לא נכון, ואני מסביר את זה.

ג'קי מצא: אני יודע שיש שיחות עם מנהלי בנקים שהטופס הזה, עם האסמכתא שלו, יהווה ערבות מול הבנק לגבי תשלום המשכורות.

ראובן ריבלין: יש לאדם במהלך עניינים רגיל, ובמהלך עסקים רגיל, חוב לבנק.

ראובן ריבלין: הוא נמצא באוברדראפט.

ראובן ריבלין: בא הבנק ואומר עכשיו כל המצב בזעזוע, אתה נותן לי כסף, אני לא נותן לו לתת משכורות, אני קודם כל מבטיח את ההשקעה שלי.

ג'קי מצא: איפשרנו לו כאן למלא פרטי חשבון בנק שאיננו חשבון הבנק השיגרתי שהוא עובד אתו בימי שיגרה אחרים.

ג'קי מצא: זאת אומרת אם בדרך כלל הוא מתנהל מול בנק א', ששם הוא נמצא במינוס ויש סיכוי שהכסף הזה יופקד לחשבונו ויישתה, או איך שאתם רוצים תקראו לזה, אפשרנו ללכת לפתוח חשבון בנק אחר, ורשמנו את זה גם בטופס.

ג'קי מצא: הערה אחרונה, למען הסדר הטוב.

ג'קי מצא: אנחנו נותנים פיצוי של מאה שלושים ושניים וחצי אחוז.

ג'קי מצא: ישנם עוסקים שיש להם חובת ניכוי מס במקור, דהיינו כאשר הם מקבלים כסף ממישהו המישהו הזה מנכה להם מס במקור.

ג'קי מצא: מרבית העסקים או קבוצת עסקים מאוד גדולה יש להם פטור מניכוי מס במקור.

ג'קי מצא: יכולנו לא להתייחס, יכולנו להתייחס באופן פרטני לשיעור ניכוי מס במקור שיש לאותו נישום, ואז התוצאה היתה שהיינו מנקים לו שלושים אחוז אם אין לו פטור וכן הלאה.

ג'קי מצא: באנו ואמרנו את הדבר הבא, מי שיש לו פטור יקבל את כל המאה שלושים ושניים וחצי אחוז.

ג'קי מצא: מי שאין לו פטור מניכוי מס במקור אנחנו ננקה לו רק עשרים אחוז, מתוך ידיעה שמאה שלושים ושתיים וחצי אחוז כפול עשרים אחוז זה עדיין מותר בידיו את החלק העולה על מאה אחוז כדי שהמשכורת תשולם במלואה למעסיק והמעסיק ישלם אותה במלואה לעובד.

ג'קי מצא: ולסיום אני חושב שממשלה, עם כל הכוח שלה, אני חושב שבלי שיתוף פעולה, גם עם שרגא ברוש כנציג התאחדות התעשיינים וגם עם יושב ראש ההסתדרות כנציג העובדים לא היינו יכולים לגבש הסכם שהיינו יודעים שבסך הכל הוא בסדר, בלי באמת אחריות מכל אחד מהצדדים ושיתוף פעולה מלא, ועל כך תודתנו.

יעקב ליצמן: צריך לציין רק שעופר עייני עבד במס הכנסה פעם.

ג'קי מצא: נתנו מענה גם לחברי קיבוץ.

ג'קי מצא: חברי קיבוץ שיש להם מפעל מצאנו את המנגנון המתאים שאמור לפצות אותם בדרך הבאה.

ג'קי מצא: לגבי פועלים,

חיים אורון: ואם אין להם מפעל?

חיים אורון: עובד המוסך, עובד חדר אוכל,

ג'קי מצא: הם הפסיקו לכבס בגלל שהיתה מלחמה?

חיים אורון: אחת הכובסות רצה לדרום.

חיים אורון: במכבסה עבד רק אחד.

חיים אורון: אתה צריך להוריד את המלה "מפעל".

ג'קי מצא: לגבי עובדי חוץ שיש להם משכורות, שיש להם תלוש, לפי המודל שהצגתי, לגבי עובדי קיבוץ או חברי קיבוץ שעובדים מאחר ואין להם תלוש הלכנו לפי השכר הממוצע במשק.

ג'קי מצא: אני חושב שזה הוגן וסביר.

ג'קי מצא: עוסק תל אביבי בעל עסק בתל אביב שלכאורה הוא לא נמצא ביישוב שבשלו הוא אמור לקבל פיצוי, אם יש לו עובד חיפאי שהיתה עליו הגבלה ובגלל זה הוא לא יצא לעבודה, גם בעל עסק תל אביבי יקבל את הפיצוי בגין אותו עובד חיפאי.

ג'קי מצא: בכלל, כל יישובי הגזרה הם אלה שהונחו על פי פיקוד העורף, אנחנו ישבנו ומיפינו יום יום, יישוב יישוב, והתוצאה היא שלגבי יישובים מסויימים יש להם את זה משנים עשר לחודש עד שלושים ואחד לחודש, לגבי יישובים שנכנסו תחת איום הטילים בשלב מאוחר יותר קיבלו את התאריכים לפי שלב מאוחר יותר.

ג'קי מצא: כל ההסכם הזה חל עד שלושים ואחד ביולי, והוא אינו כולל שני ענפים ייחודיים בשל העונתיות שלהם, זה חקלאות ותיירות.

ג'קי מצא: אנחנו מקווים שבימים הקרובים נחזור אליכם גם עם מודל של חקלאות וגם עם מודל תיירות, שישבנו אתמול עד שתיים שלוש לפנות בוקר וסיכמנו את המודל גם עם חקלאות וגם עם תיירות.

יעקב ליצמן: זאת אומרת בהנחה שאחרי הראשון לחודש כבר יהיה שביתת אש, הכל בסדר, זאת הכוונה כאן?

יעקב ליצמן: זה שמעתי היום בדיון למעלה.

יעקב ליצמן: בסדר, רבותיי, לפני שאני ממשיך בדיון, זה הכל מדובר על משכורת, בלבד.

ג'קי מצא: לא, המנגנון הוא משכורת, הפיצוי נותן מענה גם לנזק העקיף.

עופר עייני: רבותיי, קודם כל אני מברך על המוצר המוגמר, אני חושב שהיה ראוי שיישבו גם הממשלה, ומשרד האוצר, המעסיקים וההסתדרות, על מנת לגבש עד כמה שניתן נוסחה שתיתן מענה לימים אלה במהירות האפשרית.

עופר עייני: והדגש הוא על במהירות האפשרית, כי אני לא רוצה לחשוב אם היינו מגיעים עכשיו, לקראת תחילת החודש, אותם עובדים הם למעשה היום מחזיקים את המלחמה, העורף, כולנו אומרים וכולנו מסכימים שהעורף הוא הדבר המרכזי במלחמה הזו, אני לא רוצה לחשוב על זה שהם לא היו מקבלים שכר, אבל גם הבנו בנשימה אחת שאם אנחנו רוצים שהעובדים יקבלו שכר חייבים בעת ובעונה אחת לפתור את הבעיה גם עם הנזק העקיף של המעסיק.

עופר עייני: בלי הלינקג' הזה, גם אם יהיה חוק כזה או אחר, היו הרבה מעסיקים שהיו מתחכמים ואולי לא משלמים למרות הכל.

עופר עייני: דבר נוסף שעמד לנגד עינינו זה שאנחנו, יחד עם המעסיקים ויחד עם הממשלה, למרות שאני נציג עובדים חשבתי שאסור לעודד עובדים לא לבוא לעבודה.

עופר עייני: אם אנחנו רואים את היום שלאחר המלחמה יש לנו אינטרס שהעסקים יהיו פתוחים עד כמה שניתן כפוף להוראות פיקוד העורף, ויצרנו איזה שהוא מודל שנותן מענה עד השלושים ואחד לשביעי.

עופר עייני: כי אם היינו יוצרים מודל שלמעשה אומר לכל העובדים תבואו, לא תבואו, תקבלו שכר, היינו יכולים להציג איזה שהוא מצב שגם אם עובדים יכלו לבוא לעבודה, חלילה היו מתחמקים, וגם אני כנציג עובדים רואה את האחריות בהגעת העובדים לעבודה עד כמה שניתן.

עופר עייני: מצד שני יש הרבה אמהות לילדים, שברמה אובייקטיבית, וכולנו הרי הורים, לא יכולים להגיע לעבודה, ולו בגלל שאין מי שישמור על הילדים, והרי כולנו יודעים שאין גנים, אין קייטנות וכדומה.

עופר עייני: אנחנו נמצאים בתקופת החופש הגדול אז על אחת כמה וכמה אין כמעט פתרונות.

עופר עייני: מבחינת העובדים אני שמח שהגענו לתוצאה שלמעשה, בהנחה שהחוק הזה יעבור, כל העובדים, ללא יוצא מן הכלל, יקבלו את המאה אחוז משכרם, ואני מקווה שבזמן.

עופר עייני: אם משכורתו של העובד אמורה היתה להיות משולמת בראשון לחודש הוא יצטרך לקבל את המשכורת בראשון, ואם בתשיעי, בתשיעי, וכדומה.

עופר עייני: המודל הזה, כמו שאמר ג'קי, אמנם אני לא בצד של המעסיקים אבל אני גם רוצה להתייחס, להיות הגון, הוא לא תמיד נותן מענה למאה אחוז העסקים בצורה המלאה.

עופר עייני: אבל אמר יושב ראש הוועדה שעבדתי במס הכנסה, ואני חששתי יותר מכל שנלך לאיזה שהוא מודל שנכנסים לבדיקות, לעובדת יש ילדים קטנים, עד גיל כזה, היינו מגיעים למצב שבשורה התחתונה המלחמה היתה נגמרת, הצעקה היתה צעקה איומה והעובדים והמעסיקים לא היו מקבלים את הפיצוי.

עופר עייני: ולפעמים תפסת מרובה לא תפסת, אתה יכול אולי לקבל את השכר או את הנזק העקיף בעוד שנה אבל לא תמיד בטוח שזה יעזור לך.

עופר עייני: לכן אני חושב שצריך לברך על המוגמר.

עופר עייני: בסך הכל יש פה מענה כמעט מלא ששני הצדדים, וגם צריך לזכור דבר נוסף, אני לא מייצג את הממשלה אבל אני חושב שלהסתדרות אחראית צריכה להיות ראייה משקית, ראייה כוללת, ובסך הכל לממשלה אין כמה שצריך מיליארדים.

עופר עייני: יכול להיות שאם רוצים לפצות צריך שלושים וארבעים מיליארד, הרי אין יש מאין, אי אפשר יהיה לשלם.

עופר עייני: ולמזלנו הטילים עוד לא הגיעו לתל אביב ולא למקומות אחרים, האיזור היה מוגבל והצלחנו במיפוי שעשינו, ועברנו פשוט יום יום, איזור איזור, במטרה להכניס את האיזורים הנוספים לתוך המפה שתסדיר את התשלום שכר ואת הנזק העקיף, אני מקווה שגם בנוסף לחוק הזה יעבור היום החוק למניעת פיטורים, ותשלום שכר.

עופר עייני: כי בסך הכל אנחנו פתחנו חדר מצב, עשרות, אולי אלפי פניות, משהו כמו עשרת אלפים פניות ביום, של עובדים שבגלל חוסר הוודאות של הוראות פיקוד העורף, ופניות של מעסיקים, מרגישים מאויימים בפיטורים, יש חלק מהעובדים, אני לא יודע אם זה עשרות, אם זה מאות, שכבר פוטרו במהלך המלחמה, צריך לתת על זה את הדעת כי בסך הכל אותם אזרחים עוברים תקופה לא קלה, ודווקא בתקופה הזו, ופה אני אולי פונה למעסיקים לגלות יותר גמישות כלפי העובדים.

עופר עייני: יכול להיות שיש כאלה שהם אולי לא בסדר אבל הם היוצאים מהכלל.

עופר עייני: הכלל באמת חושש, הכלל באמת לא בא אובייקטיבית לעבודה.

עופר עייני: ובואו נעבור ביחד את המשבר הזה כדי שכולנו נצא ממנו מחוזקים.

שרגא ברוש: בוקר טוב.

שרגא ברוש: דבר ראשון אני רוצה להדגיש ששמנו מול עינינו את הנושא של המסלול הירוק.

שרגא ברוש: ראינו בזה חשיבות עצומה, כי חשבנו שתשעים אלף עסקים, אם חס וחלילה ייקח חודשים אז כל מה שכולנו מדברים, כולל חברי הכנסת, כולל אנשי הציבור האחרים, שעסקים נכנסים לקשיי מזומנים, אין ספק כאשר השכר הוא מרכיב של שלושים וארבעים אחוז במחזור של העסק היה גורם להתמוטטות עסקים רבים, ולכן התנאי הראשון היה לקבל כסף תוך חמישה עשר עד עשרים יום, וזה היה בעיניי המוטיב לכל המהלך.

שרגא ברוש: מאה שמונים אחוז, מנסים לצייר או לחשוב או נוטים לחשוב שיש איזה קשר בין יותר עובדים לפחות עובדים, מאה אחוז לשמונים אחוז.

שרגא ברוש: זה בסך הכל איזה שהוא פקטור, שהיו צריכים לייצר פקטור, אם זה שמונים אחוז או מאתיים שמונים אחוז, כדי שלג'קי מצא יהיה נוח אחרי עשרה ימים להעביר כסף לבנק.

שרגא ברוש: כי אם כל מודל אחר שהוא לא יודע להתייחס לאיזה טופס 102 שהוא מכיר אותו מהחודשים הקודמים, והוא יכול לסמוך עליו, כי בחודשים הקרובים המעסיקים דיווחו אמת, הם לא ידעו שתהיה מלחמה, הם לא ידעו לנפח, הם לא ידעו להוריד, לא שחס וחלילה הם לא דוברי אמת, אבל שמה מישהו יחשוד בהם, אז פה יש בסיס נתונים ברור, אחיד, כשעושים פקטור ממנו ברור לאן מגיעים.

שרגא ברוש: המספר מאה שמונים בא מהוראות השעה שהיו ב-99' וב-2000, כשישבה ועדה של יוני קפלן, עם המעסיקים, עם העובדים, והגיעו למסקנה שברוב המגזרים ההוצאות הקבועות, אם נניח שהעסק סגור לגמרי, ובכל אופן יש איזה הוצאות שהעסק חייב להמשיך ולשלם אותן, כמו שכר דירה, כמו ארנונה, כמו ביטוח, כמו ריבית לבנק, כמו התנאים הסוציאליים של העובדים.

שרגא ברוש: השכר ברוטו זה מאה אחוז, יש לזה עוד שלושים אחוז תנאים סוציאליים.

שרגא ברוש: אם אנחנו רצינו לייצר מצב שעסק סגור והוא משלם מעבר למאה אחוז משכורות לעובדיו, הוא צריך עוד אחוז מסויים, עשינו בזמנו בדיקה, אני אימתתי את זה עכשיו עם כמה עסקים, גם קטנים וגם גדולים, שנניח שעסק יש לו משכורות של מאה אלף, הוא מקבל עוד שמונים אלף, אז במאה אלף הוא מחזיק, סתם אני אומר, עשרה עובדים, עם שמונים אלף הוא יכול לשלם את שכר הדירה שלו, את הארנונה, את הביטוח ואת החלק היחסי בריבית ולהמשיך להתקיים עד שהוא יפתח את העסק.

שרגא ברוש: כמובן שזה לא אמור לתת פיצוי למלאי, שנשאר ומחכה לרגע שהוא יפתח את העסק.

שרגא ברוש: זה לא נכון לגמרי במפעלי המזון, אבל שם קיבלו היתרים לעבוד וניצלו את המלאי.

שרגא ברוש: על הרווח, רבותיי, אמר את זה עופר, אם עופר דואג למעסיקים אז זה נהייה בסדר, אז אנחנו בכלל התבלבלנו בתחומים אבל זה טוב מאוד ואנחנו ביחד דואגים למשק.

שרגא ברוש: ואנחנו לא התכוונו לרגע אחד לקבל פיצוי, לא למחזור, לא לאובדן הרווחים, לא לבעיות עם הלקוחות בחו"ל, לא לבעיות עם הלקוחות בארץ.

שרגא ברוש: אנחנו במלחמה.

שרגא ברוש: ולכן אנחנו צריכים את המינימום כדי לאפשר לעסק להגיע ליום שאחרי המלחמה.

שרגא ברוש: המינימום הזה בעינינו זה לשלם שכר, זה לשלם את ההוצאות הקבועות ולצפות שמצד אחד המלחמה תסתיים מהר, ומצד שני הנזקים יהיו כאלה שאפשר לתקן אותם.

שרגא ברוש: אנחנו משקיעים מאמצים אדירים בזה שהנמלים יעבדו כסדרם, והם עובדים בינתיים כסדרם, בזה שהלקוחות לא יברחו, והם לא בורחים בינתיים.

שרגא ברוש: להגיד לך שזה יהיה המצב אם חס וחלילה זה ייקח חודשיים או שלושה, אני לא יכול להגיד לך.

שרגא ברוש: אבל כשאנחנו עומדים היום בשבועיים, וכשהתקנות האלה הן עד שלושים ואחד ביולי, נקודה, כלומר הן באות לפתור בעיה מהשנים עשר או שלושה עשר ליולי עד שלושים ואחד ביולי, אז הם בהחלט מדברים על הנזקים הישירים.

שרגא ברוש: ולכן המאה שמונים אחוז פותרים את בעיית הנזקים הישירים.

שרגא ברוש: כפי שאמרתי זה לא אמור לכסות את הדברים האחרים.

שרגא ברוש: המאה שמונים אחוז חולק לשתיים, מאה אחוז שכר ושמונים אחוז פיצוי של נזק עקיף.

שרגא ברוש: האוצר ביקש מאתנו להשתתף איתו שליש שליש שליש, שליש הממשלה, שליש המעסיקים ושליש העובדים במאה אחוז, כפי שהיה דרך אגב במקרה קודם.

שרגא ברוש: היה מקרה כבר כזה.

שרגא ברוש: אנחנו טענו את כל הטענות ובסופו של דבר סוכם שהעובדים ישתתפו בעשרים אחוז, וזה על חשבון ימי החופש, והמעסיקים בעשרים ושבעה וחצי אחוז.

שרגא ברוש: רבותיי, אנחנו חלק מעם ישראל, צר לי להגיד למי שלא רוצה לראות את זה ככה.

שרגא ברוש: אין לי, לפחות כמי שנשא ונתן, ואפשר לצלוב אותי פה ובתקשורת, איפה שאתם רוצים, אין לי שום כוונה להתלבש על הקופה הציבורית, כי כל ויסות בקופה הציבורית להכניס כסף לקופה הזאת בא ממקום אחר.

שרגא ברוש: הייתי פה רק לפני חודש וביקשתי למו"פ וביקשתי לחינוך וביקשתי לחוק עידוד השקעות הון וביקשתי לשיווק לחו"ל.

שרגא ברוש: מאיפה זה בא.

שרגא ברוש: בהנחה שהקופה היא קופה אחת צריך להתייחס אליה באחריות.

שרגא ברוש: ולכן תרמנו גם את חלקנו, עשרים ושבעה וחצי אחוז.

שרגא ברוש: כשאנחנו מדברים על שבועיים מלחמה אני חושב שבמשק חזק כפי שאנחנו נמצאים אנחנו יכולים לתרום את העשרים ושבעה אחוז מהשכר.

שרגא ברוש: הדבר הנוסף החמור ביותר זה האלטרנטיבה ללכת להוכחה פרטנית.

שרגא ברוש: רבותיי, גם כשהיו הוראות השעה וניתנה אפשרות לאנשים ללכת במקום למסלול ירוק להוכחה פרטנית, עד היום ישנם עסקים שלא קיבלו את הנזקים של מבצע ענבי זעם.

שרגא ברוש: ואנחנו חשבנו שזה עוד אסון.

שרגא ברוש: ולכן כשהממשלה אמרה רבותיי, הולכים בקו אחד, כדי שנספיק לשלם לכולם בזמן, עשינו את השיקול דעת הזה והחלטנו הולכים על זה.

שרגא ברוש: תאמינו לי יכולתי לעשות קילומטרג' של פופוליזם על העניין הזה, ולדרוש את הלקוחות ואת האובדן ואת הכל.

שרגא ברוש: אבל מהעובדה שהממשלה אמרה עד שלושים ואחד ביולי, והיינו צריכים לקחת בחשבון שאנחנו עוסקים בכיסוי נזק של שבועיים, כשבדקתי את עצמי, גם בתעשייה, ואגב גם בשירותים, כי לפני שסגרנו הרמתי טלפון למנכ"ל איגוד לשכות המסחר.

שרגא ברוש: ולא אמרתי לו מה אנחנו הולכים לסגור.

שרגא ברוש: שאלתי אותו איך הוא יכול להעריך לי את הנזק העקיף, והגדרתי לו את ההוצאות הישירות האלה, הוא ביקש לחזור אלי אחרי מספר שעות, חזר אחרי ארבע שעות, אחרי שהתייעץ עם מי שהתייעץ, אמר לי אמרו לי מאה שמונים וחמישה אחוז.

שרגא ברוש: אמרתי לו מאה שמונים זה בסדר, אמר לי אני חושב שכן.

שרגא ברוש: רבותיי, האמינו לי, אני לא יכול לראות עסק, ולא משנה כמה עובדים יש לו, הרבה או מעט.

שרגא ברוש: נהג מונית אחד שיש לו הכנסה של עשרת אלפים שקל לחודש, אם הוא מקבל במקום עשרת אלפים עוד שמונת אלפים השמונת אלפים צריך לכסות לו את הביטוח של המונית, את הטסט, כי האוטו עומד, הוא במקלט, שמונת אלפים שקל מספיק לחודש גם לנהג מונית.

שרגא ברוש: בעל חנות, שיש לו שני עובדים, שמשלם להם משכורת של חמש עשרה אלף ביחד, והוא בעצמו עוד עשר, עשרים וחמש, אין לו יותר מעשרים אלף שקל לשלם שכר דירה לחנות של המאה מטר, ארנונה לחנות, ביטוח לסחורה ובזה זה נגמר.

שרגא ברוש: ועכשיו אם הוא הרוויח שלושת אלפים שקל או הפסיד שלושת אלפים שקל, לפיין-טיונינג הזה, רבותיי, כשמדברים על תשעים אלף עסקים שרוצים תוך שבועיים להזרים להם כסף בלתי אפשרי להיכנס.

שרגא ברוש: החלופה היתה, שכפי שאמרתי לא יכולתי להסכים לה, שכל אופטמיטריסט, נהג מונית, יגיד כמה עשה.

קריאה: ומי שיש לו עובד אחד שלא נעדר מהעבודה, מה הוא מקבל?

שרגא ברוש: מי שיש לו רק עובד אחד, רבותיי, זה מה שאמרתי, לא מקבלים פיצוי, אוסם, שכולם באו לעבודה, אבל עשרים אחוז מהזמן יושבים במקלט, כי אני אומר לכם, מי שנוסע לחיפה, ואני מסתובב הרבה בחיפה ובצפון, הייתי בחמישה מפעלים בחצי יום, הייתי חמש פעמים במקלט כל פעם במפעל אחר.

שרגא ברוש: אז העובדים יורדים למקלט, רבותיי, עשרים וחמישה אחוז מהזמן אומר לי דן פרופר העובדים באים ויושבים במקלטים,

יעקב ליצמן: שרגא, לא זו השאלה, מפעל שלא נעדרו העובדים, אבל מה, הוא לא יכול לעבוד, אין לו סחורה, אין לו מוצרי יסוד שהוא צריך למפעל כי הוא לא מקבל ואין לו ייבוא של דברים, אין לו שום דבר ואין לו מכירות.

יעקב ליצמן: איפה הוא?

ישראל כץ: אני רוצה לחדד, מה שמטריד, בייחוד לאור ההסברים, שבין הקטנים, שמקבלים, כי אין להם עובדים, לפי המחזור, לבין הקטנים עם מעט עובדים שלא מקבלים פיצוי ויכול להיות שלא ירוויחו בכלל.

ישראל כץ: זו נקודת התורפה שצריך לעלות עליה.

ישראל כץ: כל השאר הסברתם יפה מאוד.

שרגא ברוש: אז אני רוצה להגיד דבר אחד ברור, ולכן התחלתי ואמרתי זה לא נועד לפצות על רווח או מחזור או משהו אחר.

שרגא ברוש: אין ספק, ובוא ניקח דוגמא קלאסית, עסק שהיה פתוח, שני עובדים יש לו בחנות, באו לעבודה, ולא מכר בשקל, אז אם העובדים באו למקום לכאורה הוא לא מקבל שקל אחד.

ג'קי מצא: ולמרות זאת בתקנות התייחסנו אליו כאילו הוא לא הגיע.

שרגא ברוש: רבותיי, בעל עסק שיום יומיים אף אחד לא נכנס סוגר את העסק, לא פותח אותו יותר, ומקבל את הכל.

יעקב ליצמן: בוא אני אגיד לך תחושה של חברי הכנסת מהבוקר.

יעקב ליצמן: דיברנו על זה בבוקר, עוד מעט חברי הכנסת יתבטאו עוד פעם, אנחנו מפחדים שעסקים קטנים נפלו כאן בין הכסאות.

ראובן ריבלין: מר מצא, מהשכר היומי הממוצע של העובדה של הניזוק, מאה שלושים ושניים אחוז מוכפל בסך ימי ההיעדרות של כלל העובדים של הניזוק שנעדרו מעבודתם.

ראובן ריבלין: זאת אומרת שאם הוא מגיע לעבודתו הוא לא מקבל שום פיצוי, למרות שהוא לא יכול היה לתת שום שירות.

שרגא ברוש: רבותיי, הרי ברור לגמרי למה רובי מתכוון, ואין ספק שאם רובי היה במשא ומתן במקומי היה מגיע מהר מאוד לאותה החלטה, מהסיבה הפשוטה, הנזק עד היום במשק כתוצאה מאובדן הכנסה, מי שלא יודע, מעל לחמישה מיליארד שקל.

שרגא ברוש: מה שאתה מציין זה אובדן הכנסה בחנות אחת קטנה.

שרגא ברוש: אבל לעופר חסר עשרים אחוז ולמישהו אחר חסר עשרה אחוז, ולא תתחיל לבדוק מה חסר, ומה סתם כי זה עונתי ומה לא עונתי.

שרגא ברוש: אבל המספר הוא כבר חמישה מיליארד.

שרגא ברוש: היות והנושא הזה הוא בדיעבד הכל אז אני מניח שמה שקרה בשבועיים האחרונים הכל בתום לב, ועובדה היא שנכון ליום חמישי האחרון חמישים אחוז מהעסקים עובדים מלא, עשרים וחמישה או שלושים אחוז עובדים חלקית ורק עשרים וחמישה או עשרים אחוז סגורים לגמרי.

שרגא ברוש: אז ברור לגמרי שמי שעובד מלא, בואו נדבר דווקא עליהם, נגרם לו נזק במחזור.

שרגא ברוש: ואת זה לא קיבלנו.

שרגא ברוש: אבל גם במלחמות אחרות לא קיבלנו.

שרגא ברוש: והכי מצחיק שאני צריך פה לעמוד, הרי יכולתי להצטרף אליכם ותנו לי ותנו לי ותנו לי.

שרגא ברוש: אבל אם אתם חושבים שהמדינה יכולה לתת, תנו לי.

שרגא ברוש: ואם לא, תפצו את הנזק הישיר, ובמקביל כרגע אנחנו עוסקים בפיצוי ובתזרים מזומנים של עסקים קטנים וגדולים.

שרגא ברוש: רבותיי, אנחנו עוסקים עם הממשלה בהקמת קרנות לתזרים מזומנים לעסקים קטנים ובינוניים.

ישראל כץ: יש לזה פתרון, שלעסק היה צריך לפצות אותו במאה אחוז בכל תנאי.

שרגא ברוש: אני לא בטוח שמפעלים גדולים לא בצרות, אבל יכול להיות שהתעשייה הצבאית, מפעל גדול, בצרות צרורות, ואין לו כסף,

ישראל כץ: זה משהו אחר, אבל נגיד כל עסק עד מחזור מסויים,

שרגא ברוש: אני אשמח אם תחליטו לתת כסף לכיסוי המחזור.

שרגא ברוש: רבותיי, כל הסגירות זה על פי הוראה של פיקוד העורף.

שרגא ברוש: לא יכול סתם אדם לסגור ולקבל משכורת.

ראובן ריבלין: רבותיי, ליבנו התמלא הערצה בחצות לראות איזה קיוסק פתוח, או איזה פלאפל פתוח, ואמרנו זה גיבור, זה אדם גיבור.

יעקב ליצמן: אלה שפתחו חנות ולא הרוויחו, ואף אחד לא נכנס, זו אחת הבעיות שאני רואה, התלונות שאני מקבל זה על הנושא הזה.

יעקב ליצמן: אני רוצה התייחסות, לחלק מהבעיה בכל העסק הזה, מעבר להערכה על עבודה, אבל הקטע הזה, הייתי רוצה לדעת אם יש דרך שאנחנו יכולים לתקן את זה כרגע, בהסכמה, ואם צריך הפסקה באמצע גם את זה נעשה, אני לא הגבלתי את הדיון הזה בזמן, חיכיתי אחרי ששר הבטחון דיבר, שנוכל להתייחס לזה יותר באריכות וברצינות, ואם צריך את ההפסקה נעשה את ההפקה.

יעקב ליצמן: זה אני מניח שבהסכמת כל חברי הכנסת.

יעקב ליצמן: ג'קי, שאלה אחת לפני שנורית תדבר, אולי מישהו יגיד לי כמה כסף יש בקרן הפיצויים, של מס רכוש,

ג'קי מצא: בקרן מבחינה רישומית, להבדיל מתזרים מזומנים, יש שלושה וחצי מיליארד שקל.

יעקב ליצמן: מה זה רישומית, סימן שזה הכל מחוייב כבר, לא לזה התכוונתי.

יעקב ליצמן: נוריד את השאלה.

נורית אלשטיין: אקדים ואומר שמבקשים כאן מחברי הכנסת להצביע על תקנות לפני שיש חוק.

נורית אלשטיין: לפני שיש חוק שמסדיר שני עניינים שהם במהות העניין.

נורית אלשטיין: האחד שהיעדרות מעבודה לא תיחשב כהפסקת רצף בעבודה, והנושא האחר הוא חובת תשלום בגין היעדרות.

נורית אלשטיין: שני נושאים אלו, שמוסדרים לכאורה בהסכם המשולש של הממשלה, ההסתדרות והארגונים הכלכליים, היו אמורים להיות מוסדרים בחקיקה.

נורית אלשטיין: חקיקה כרגע אין, ואני סבורה שכל אחד יכול לשער לעצמו מדוע מבקשים שקודם יצביעו כאן על התקנות, שתיכף נראה מה הן עושות התקנות האלה, ואחר כך יביאו את החוק.

נורית אלשטיין: כרגע מעביד שהעובד שלו נעדר מהעבודה יכול לפטר אותו ואין לו רציפות בעבודה.

נורית אלשטיין: ואני לא יודעת איך אתם לא שמעתם על זה כי אני שמעתי שיש הרבה מאוד עובדים שנעדרו מהעבודה ופוטרו על הרקע הזה.

נורית אלשטיין: אבל בעוד שעתיים אתם מצביעים בעד החוק של אלי ישי בעניין הזה.

יעקב ליצמן: נורית, את טועה, ההצבעה הזאת, אני לא יודע מה לאלי למעלה ואם זה יירד למטה, אני מוכן,

נורית אלשטיין: זה חשש כי כרגע אין לי הסדר חקיקתי שרואה את העובד הנעדר כעובד שהוא שומר על רציפות בעבודה.

ראובן ריבלין: נצא מתוך הנחה שהכנסת לא מחוקקת שום חוק.

ראובן ריבלין: הבעיה בלאקונה, או לא לאקונה, מצב כזה, אפשר לפטר עובדים, היא בעיה אחרת לחלוטין שאנחנו רוצים לתת לה פתרון בחקיקה ראשית.

ראובן ריבלין: נצא מתוך הנחה שהממשלה לא יוזמת שום חוק.

ראובן ריבלין: האם אנחנו לא רשאים לתקן את התקנות.

ראובן ריבלין: ג'קי מצא מביא לנו תקנות קיימות, יש נוסח קיים והוא מבקש לשנות אותו על פי ההסכם.

נורית אלשטיין: אני חושבת שבלי הסדר ראשוני בחקיקה זו בעיה.

נורית אלשטיין: אני אסביר למה.

נורית אלשטיין: כי היעדרות מהעבודה איננה מכניסה את העובד הנעדר תחת המטריה של דיני עבודה, למעט בשביתה.

יעקב ליצמן: נורית, האם ההערות שאת אומרת לי כאן זאת אומרת את לא אומרת לי שזה בלתי חוקי.

יעקב ליצמן: את אומרת לי שזה לא רצוי.

יעקב ליצמן: האם גבירתי את אומרת לי שזה לא רצוי או שזה לא יכול להיות.

יעקב ליצמן: זה חשוב לי להמשך הדיון.

נורית אלשטיין: מייד.

נורית אלשטיין: אני עוד לא נגעתי בתקנות עצמן.

נורית אלשטיין: אני קודם כל רוצה לומר באיזה מצב סטטוטורי אנחנו נמצאים, כאשר מגבשים כאן תקנות שלכאורה פותרות בעיה, הן אומרות שמי ששילם שכר לדידי בהתנדבות יוכל לקבל פיצוי.

נורית אלשטיין: הן לא אומרות ולא יכולות להגיד שיש חובת תשלום שכר בגין אי עבודה.

נורית אלשטיין: כיוון שדיני העבודה לא יוצרים מטריה נורמטיבית.

שלי יחימוביץ': נורית שאלה, האם אנחנו יכולים להכניס בהסתייגויות שלנו את התיקון: מי שזכאי לשכר על פי חוק גם זכאי להגנה מפני פיטורין.

נורית אלשטיין: לא, זה לא בתקנות.

נורית אלשטיין: את לא יכולה.

נורית אלשטיין: את צריכה בשביל זה סעיף חוק מסמיך.

ראובן ריבלין: האם אני יכול, היא טוענת שהיום יכול כל מעביד לפטר כל עובד, לא לבקש ממך פיצוי אבל גם לפטר אותו ולא לשלם לו.

ראובן ריבלין: זאת הבעיה.

נורית אלשטיין: נכון.

ראובן ריבלין: גבירתי היועצת המשפטית, אם אני אומר שאת צודקת אז זה לא קל לי.

יעקב ליצמן: רובי, אם ככה יכול להיות יותר גרוע, הוא עוד יקבל פיצוי על זה.

נורית אלשטיין: אני רוצה לומר שהחקיקה היא פשוטה יחסית, זאת אומרת זה תיקון חוק שאפשר היה לגבש אותו תוך זמן מאוד קצר, והיו נסיונות של חברי כנסת לגבש חקיקה מההיבט הזה, לפני שנקלענו לבעיית הרטרואקטיביות.

נורית אלשטיין: כך למשל חבר הכנסת עמי איילון יזם חקיקה שבדיוק פותרת את העניין הזה, ואיך שהוא, הדברים, כיוון שהממשלה אמרה אני באה עם חקיקה משלי אז הדברים נעצרו.

נורית אלשטיין: אז לא היתה לנו גם שום בעיה של רטרואקטיביות, כי בימים הראשונים עוד לא פוטרו עובדים, מכיוון שמי שכבר פוטר, תראו, כשאתם הולכים לקבל איזה שהוא חוק או איזה שהוא הסדר סטטוטורי תחשבו תמיד על הדוגמא הפרטית, כי זה הרבה פעמים מבהיר.

נורית אלשטיין: בעל מפעל שכבר פיטר עובדים, עובדים שכבר לא נמצאים שם, כדי להחזיר אותם באופן מלאכותי לעבודה ולראות את התקופה הזאת כתקופת רצף זה עושה בלגן לא נורמלי.

נורית אלשטיין: זה לא דבר של מה בכך.

נורית אלשטיין: ולכן החקיקה הזאת היתה צריכה להיות הדבר הראשון שקרה.

נורית אלשטיין: אני מוכרחה לומר שעם פרוץ הקרבות אנחנו קיבלנו בלשכה המשפטית פניות רבות של חברי כנסת שהיו מוטרדים מהבעיה הזאת.

נורית אלשטיין: ואז כשגובשה הצעת החוק של עמי איילון היא נועדה באמת לפתור את העניינים.

נורית אלשטיין: וזה גובש כבר לפני למעלה מעשרה ימים וזה נועד לפתור את העניין.

שלי יחימוביץ': מה עמדת האוצר אגב לתיקון כזה בחקיקה?

נורית אלשטיין: הרי האוצר יזם תיקון משלו כאילו, מכיוון שיש הסדר של הטריי-פרטיס עכשיו, נכון,

ג'קי מצא: מה זה המונח המשפטי "כאילו", המונח המשפטי "כאילו" זה אומר שכאילו ובסוף הם לא עשו את זה?

נורית אלשטיין: זה לכאורה.

נורית אלשטיין: עכשיו בואו נדבר על התקנות.

נורית אלשטיין: התקנות, הבעיה העיקרית כפי שהיא בתקנות זה שיש אבחנה משמעותית ביותר בין יישובי ספר, שהוכרזו על פי הכרזה מ-74', לאמור יישובים שנמצאים ארבעה קילומטר מקו הגבול, לבין היישובים האחרים שכרגע נמצאים במיתחם שהוכרז על מצב מיוחד בעורף לפי חוק ההתגוננות האזרחית.

נורית אלשטיין: לגבי יישובי ספר יש להם אופציה לבחור בין שני מסלולים.

נורית אלשטיין: מסלול ירוק, שאיננו מצריך הוכחת נזק.

נורית אלשטיין: הממשלה לא הבינה, אז אני אסביר.

נורית אלשטיין: יש כרגע לפי התקנות שמונחות לפניכם, יש שני מסלולים שבהם יכול לבחור יישוב ספר, אותו יישוב ספר שנמצא בהכרזה המקורית מ-74', ויש מסלול אחד שפתוח בפני היישובים האחרים.

נורית אלשטיין: מנסים כאן לשכנע אותנו שזה הרי נורא טוב, המסלול שאיננו מצריך הוכחת נזק, כי זה המסלול של המאה שלושים אחוז, מאה שלושים ושניים וחצי, לצורך העניין מאה שלושים, זה המסלול הכי טוב.

נורית אלשטיין: כי הוא ללא הוכחת נזק.

נורית אלשטיין: ויש גם ניסיון מן העבר.

נורית אלשטיין: אגב הניסיון מן העבר, כשהוא היה בשנת 2000 ודיבר על מאה שמונים אחוז, לגבי כלל היישובים, כולל יישובים שנכנסו בהכרזה מיוחדת תחת המטריה הזאת של יישובי ספר, והם אותם יישובים שהיו תשעה קילומטר מהגבול ולא ארבעה קילומטר מהגבול, זה היה בתעשייה בלבד.

נורית אלשטיין: זאת אומרת זה לא ניסיון שאיתו אנחנו יכולים היום לומר שכל מי שבמסלול הירוק מה שנקרא, עדיף לו.

נורית אלשטיין: צריך דבר נוסף לזכור, שאלה שבמסלול הירוק, אם יש להם עובדים שמגיעים לעבודה הם אינם זכאים לשום דבר.

נורית אלשטיין: כי המכפלה היא כפול שכר עבודה.

נורית אלשטיין: ואפס במכפלה נותן תמיד אפס.

נורית אלשטיין: זה פעם למדתי מתמטיקה.

נורית אלשטיין: צריך לזכור עוד דבר, לגבי אלה שהם בהסדר המיוחד שאינם יישובי ספר ואין להם את שתי האופציות, יש להם עוד בעיה.

נורית אלשטיין: ועדת ערר וועדה מיוחדת היא לא קיימת לגביהם.

נורית אלשטיין: כי יש לנו בחקיקה המקורית ועדות ערר שקיימת רק לגבי יישובי ספר, אותם יישובי ספר שהוכרזו.

נורית אלשטיין: זאת אומרת אלה של המאה שלושים ושניים אחוז אין להם מוצא.

נורית אלשטיין: זאת אומרת כזה ראה וקדש.

נורית אלשטיין: או שאתה מקבל את זה ובולע, אם לא, אם אתה חריג אין לך בעצם כתובת.

נורית אלשטיין: לדידי זה לא מידתי.

נורית אלשטיין: הפער בין שני הסוגים האלה, של יישובים כמו חיפה, כרמיאל, ואני לא רוצה עכשיו למנות את כולם, שלא הוכרזו כיישובי ספר, מול היישובים שכן הוכרזו, הפער הוא לא מידתי.

נורית אלשטיין: אפשר לומר שפער מסויים אפשר לקבל.

נורית אלשטיין: למה, כי יכול שתיטען הטענה המשפטית שמי שהוא יישוב ספר בארבעה קילומטר הוא בגדר לעולם פגיע.

נורית אלשטיין: אז לעשות לגביו דין מיוחד, שזה בעצם האוצר, הרי מה הבעיה של האוצר, למה הוא לא רוצה להרחיב את ההגדרה של יישובי ספר, זה ברור, כיוון שהם מקבלים מאה פלוס מאה.

נורית אלשטיין: זה החוק.

נורית אלשטיין: הם מקבלים מאה אחוז משכר העבודה ומאה אחוז מהנזק העקיף.

נורית אלשטיין: הם צריכים להוכיח אותו.

נורית אלשטיין: זה מה שקיים היום.

נורית אלשטיין: זה החוק.

נורית אלשטיין: אבל כשאנחנו באים להוסיף על הקיים בהסדר מיוחד האמירה הזאת שאומרת יש מקום לייחד את יישובי הספר שהם בחזקת ספר תמידיים בהפרש של שבעים אחוז או ששים ושבע וחצי זו אמירה לא מידתית.

נורית אלשטיין: כך שאני מצביעה בפניכם על הקשיים שקיימים בתקנות שצריך להביא אותם בחשבון, כי יכול שאם תבוא מחר איזו שהיא תקיפה משפטית של העניין האי מידתיות צריכה להילקח בחשבון.

יעקב ליצמן: נורית, עד לרגע זה הסברת בטוב טעם משפטי מה שצריך לעשות, תסבירי לי בלשון עברית פשוטה מה אני צריך לעשות.

יעקב ליצמן: לא הבנתי מילה אחת ממה שאת רוצה.

יעקב ליצמן: תסלחו לי, אני לא כזה קשה הבנה, אני באמת לא הבנתי.

יעקב ליצמן: אני רוצה להבין מה את רוצה, אני כיושב ראש מה אני צריך לעשות הרגע, לאשר, לא לאשר, כל מה שדיברת עד עכשיו, את מדברת משפטית כרגע.

יעקב ליצמן: אני רוצה שהיא תגיד לי מה אני צריך לעשות.

יעקב ליצמן: האם את ממליצה שאני אאשר, האם את ממליצה לא לאשר, מעבר לכל המשפטים שדיברת שרובי הבין שאני צריך עוד ללמוד משפטים שלושים שנה.

יעקב ליצמן: אני מדבר קודם כל עברית פשוטה, לאשר או לא לאשר.

יעקב ליצמן: לא טוב, כן טוב.

יעקב ליצמן: אני רוצה לשמוע תשובה.

יעקב ליצמן: היא הסבירה לו עשרים דקות, אני לא הבנתי מילה אחת.

נורית אלשטיין: מה שאני מציעה זה לא להצביע על התקנות כפי שהונחו כאן אלא להכניס בהן שיפורים.

נורית אלשטיין: והשיפורים צריכים להיות בהיבט של צמצום הפער,

יעקב ליצמן: זאת אומרת גבירתי אומרת לי כאן שאני לא אצביע, וגם אם אני אצביע ואני משפר שיפורים זה בניגוד לממשלה, הממשלה תמשוך את ההצעה.

יעקב ליצמן: זו ההצעה של גבירתי?

נורית אלשטיין: מה שאני אומרת זה שהממשלה מבקשת מכם להצביע על התקנות כפי שהן.

נורית אלשטיין: התקנות כפי שהן בעיניי לוקות בפגם מהותי.

נורית אלשטיין: הפגם הוא שקיים פער שאי אפשר לדעתי להצדיק אותו בין מה שקורה ביישובי ספר לבין מה שקורה ביישובים שהם נמצאים בהכרזה של מצב מיוחד בעורף.

נורית אלשטיין: אם לא יצומצם הפער, ופער מסויים אפשר לקבל, ואני גם הסברתי את זה, פער מסויים אפשר לקבל,

יעקב ליצמן: אם הממשלה אומרת לי שכל תיקון היא מושכת, לא להצביע?

יעקב ליצמן: אני שואל,

ראובן ריבלין: אמרה היועצת המשפטית שלפי דעתה זה לא מידתי.

ראובן ריבלין: היא לא אמרה שאין אפשרות להחליט.

ראובן ריבלין: אני יכול לדרוש להגדיל, אתה יכול לדרוש להקטין, זה פוליטי.

ראובן ריבלין: היועצת המשפטית מזהירה את הוועדה לא מבחינת הסמכות שלה להצביע אלא מבחינת תוכן התקנות שמובאות בפנינו.

ראובן ריבלין: והיא מזהירה אותנו לאמור שהתקנות האלה יכולות להיות כאלה שהן פוגעות באזרחים בצורה לא מידתית.

ראובן ריבלין: קודם כל אם להצביע או לא להצביע שיקול הדעת הוא לא של היועצת המשפטית, כי היא לא באה ואומרת שהתקנות הן מחוץ לסמכות.

ראובן ריבלין: היא אומרת התוכן של התקנות מביאות אותנו למצב שבו הן מחוץ לסמכות.

ראובן ריבלין: אבל היא לא אומרת לנו אסור לכם להצביע משום שאין חוק שמסמיך אתכם להצביע.

ראובן ריבלין: ולכן שיקול הדעת אם להצביע או לא להצביע הוא שלנו.

ראובן ריבלין: עכשיו לגבי המידתיות, עם כל הכבוד לאמירות המשפטיות של היועצת המשפטית, ועם כל הלב הכבד שיש לי מההסכם המשולש לגבי רבים מאזרחי ישראל אני חושב שהמידתיות באה לידי ביטוי בגוף המשולש אשר הגיע לידי הסכמה.

ראובן ריבלין: שזה דבר שבא לשיקול דעת מכריע מבחינתנו כאשר אנחנו באים ומתחשבים בעניין זה.

ראובן ריבלין: אני חושב שזה יעמוד בפני כל מבחן משפטי אם נצביע.

ראובן ריבלין: אני רק לא אומר שלא רצוי שבמקומות שאנחנו יכולים, מבחינת הסכמת הממשלה, לא מבחינת כפייתנו, כי אנחנו יכולים להגיע למצב שבו אם לא נצביע על התקנות האלה, ואני אומר זאת לפרוטוקול על מנת שרשויות משפטיות שיכולות לבוא ולבחון את הנושא שלנו, לבוא ולומר שהתוצאה יכולה להיות כזו שאנחנו נגיע לראשון לחודש כאשר איש לא יוכל לשלם את המשכורות אשר אנחנו נצליח לשלם אותן בעזרת ההסכם המשולש הזה.

ראובן ריבלין: זאת אומרת לאחר שהוזהרנו והזהרנו את עצמנו מפני מה שאומרת היועצת המשפטית אני בהחלט חושב שאנחנו יכולים להצביע מבחינת המידתיות.

ראובן ריבלין: יחד עם זאת אני בהחלט חושב שיש איזה שהם תיקונים שהממשלה יכולה להסכים להם, שאנחנו צריכים,

יעקב ליצמן: אני רוצה להגיד שני דברים.

יעקב ליצמן: הרי ברור לי ואמרתי את זה עוד בבוקר שלדעתי צריך תיקונים כאן בנושא הזה.

יעקב ליצמן: אבל חד משמעי זה יהיה אסון אם לא נספיק.

יעקב ליצמן: אסון.

יעקב ליצמן: אסון כי זה יצא רע בחוץ, ולכן אנחנו כן נצביע, אבל אני אעשה הפסקה של רבע שעה, עשרים דקות, אני אכניס את הצדדים אלי, אני אבקש לראות מה אפשר לגשר, אם אפשר לעשות שינוי.

יעקב ליצמן: אבל חד משמעית רבותיי אנחנו נצביע היום, כי אני חושב שזה אסון, זה ייצא רע מאוד בחוץ.

יעקב ליצמן: הפסקה של כעשרים דקות.

יעקב ליצמן: הפסקה

יעקב ליצמן: אני מחדש את הישיבה.

אבישי ברוורמן: הערה לסדר, אני חושב שהציבור פה, היתה לך שיחה עם ג'ומס ועם רובי ודיברתי עכשיו עם אביגדור, אני חושב שיש פה הסכמה שנוסף לתקנות- - -

יעקב ליצמן: מה זה הסכמה?

יעקב ליצמן: הסכמה והצבעה זה שני דברים.

יעקב ליצמן: הצבעה זה כשאין הסכמה.

אבישי ברוורמן: להוסיף את הפיצוי לעסקים קטנים,

יעקב ליצמן: אני מעלה את ההצעה של הממשלה להצביע, ואם תהיה הצעה אחרת נוספת,

קריאה: אני לא חושב שזה תהליך נכון.

קריאה: זה לא מצב שבו אנחנו יכולים להרשות לעצמנו לצאת מפה היום בלי הסכמה.

אבישי ברוורמן: או שתועבר הצעת הממשלה או שנדחה אותה ואז ההצעה האלטרנטיבית שאנחנו מוסיפים את אותו הדבר שסגרנו בחדר שהציע אותו ג'ומס ואחרי זה תמך בו רובי ואחר כך תמכנו כולנו, שהתקנה תחול לא רק על עצמאים שהם מעסיקים של עצמם אלא גם כאלה שהעסיקו שלושה עובדים.

אבישי ברוורמן: אלה שתי ההצעות.

סופה לנדבר: אני חושבת שחשוב לנו לדאוג לאנשי עסקים קטנים.

סופה לנדבר: אני דווקא רציתי להתייחס לישיבה שהיתה, לא נתת לי אז שם לדבר אז אני רוצה לחזור למה שהיה שם.

סופה לנדבר: אני רוצה להגיד שכנראה במדינת ישראל יש עוד אוייב נוסף.

סופה לנדבר: לדעתי מה שקורה כאן היום, יותר מידי איטי ויותר מידי בירוקרטיה.

סופה לנדבר: אני רוצה להגיד שאני מודאגת להלוואות מימון עם ערבות מדינה ואני לא שמעתי תשובה ממנכ"ל משרד ראש הממשלה.

סופה לנדבר: אני רוצה שמישהו יתייחס לזה בגלל שבעצם התקשרו אלי אתמול בערב, בלילה, אנשי עסקים מצפון, והם מודאגים לדבר הזה.

סופה לנדבר: אני רוצה להגיד לך, אני אתמול קיבלתי המון טלפונים מעולים, שכל הפרסומות של משרדי ממשלה על זה שמעבירים, על מה שעושים למענם, לא מתורגם גם לרוסית וגם לאמהרית וגם לשפות נוספות.

סופה לנדבר: אני פשוט רציתי לדבר אז, אני מבינה שזה לא כל כך מתייחס לדבר שקורה עכשיו כאן, אבל אני חושבת שמדינה צריכה לתרגם את המעשים שלה לשפות חוץ מעברית.

סופה לנדבר: וההלוואות, אני רוצה לדעת, אני חושבת שההסדר לא מייצג חלק גדול של העסקים, ועסקים קטנים במיוחד.

אבישי ברוורמן: אני חושב שג'קי, ויושב פה עופר עייני, אני חושב שהאוצר התקדם התקדמות גדולה ובהסתדרות, השאלה עכשיו אותם אלה שיפלו מחוץ להסכם הזה.

אבישי ברוורמן: עכשיו מכיוון שהתקנות האלה הן עד השלושים ואחד ביולי, אנחנו לא יודעים אם המלחמה הזאת תימשך מעבר לזה, היתה פה הצעה שיהיה תיקון מסויים וניתן לרובי עוד לפרט אותה, מה שאמרנו בדברים האלה.

אבישי ברוורמן: אומר ג'קי שהאוצר מעביר את הדברים האלה כמו שהם.

אבישי ברוורמן: מה שאני הצעתי שמכיוון שאותם עסקים קטנים, הפיצוחיות וכו' יכולים להיפגע, בואו תתגבשו קצת ותעשו את זה.

אבישי ברוורמן: מצד שני הדבר האחרון שאני רוצה כאן, ואני אומר פה מול עופר, בן ביתי בבאר שבע, שחס וחלילה מה שיקרה פה שבגלל שלא עברה התקנה הזאת לא ישלמו פתאום משכורות בכל המקומות האלה.

אבישי ברוורמן: אני מבין גם שאפשר פה להכין איזו תקנה, חוק שכולם יהיו יישוב ספר ואז כולם מקבלים את התקנות.

אבישי ברוורמן: אנחנו לא רוצים להגיע לזה.

אבישי ברוורמן: השאלה היחידה שאני פונה פה לראש וללב, יושבים פה שני אנשים מעולים, ג'קי ועופר, האם אי אפשר בכל זאת להוסיף, רבותיי, אורי ושרגע וג'קי ועופר וכל חברי הכנסת, הבקשה היחידה שלי מג'קי האם בכל זאת הוא לא יכול לעשות את התיקון הקטן הזה, כי יש לי חשש שאם לא נעשה את זה נפגע בהרבה מאוד עסקים קטנים, והרבה מאוד חברים שיושבים כאן לא יכולים להצביע מצפונית בשביל הנושא הזה.

אבישי ברוורמן: וזו הבקשה שלי מג'קי.

ישראל כץ: אני חושב שכל אחד כאן סייר, ביקר, התרשם, מעבר לכל הסיפור של המלחמה הזאת, שלא ברור עוד איך הוא ייגמר ובאיזו דרך הוא ייגמר ומתי הוא ייגמר, קודם כל בהחלט הצוות כאן עשה עבודה מעמיקה, כל אחד ייצג כמידת יכולתו את המגזרים ואת התחומים שהוא אמון עליהם, בהחלט הדיווח וההסברים היו מעניינים.

ישראל כץ: אני חושב שגם היועצת המשפטית העירה נקודה, ומחובתה היה להעיר את זה, וזה חלק ממכלול הדיון ושיקול הדעת.

ישראל כץ: אני חושב שתוך כדי הדיון, ומדברי החברים ומרוח הדברים, אני אומר לך, לג'קי, אתה מייצג כרגע את העניין, לפעמים צריך להיענות לרוח הדברים.

ישראל כץ: זה לא עולה הרבה, זו נקודה מחברת, זה לא הצעה להפוך את חיפה ואת כל היישובים ליישובי ספר, זה היה נכון מבחינה עקרונית אבל אין כסף לזה.

ישראל כץ: זה סיפור החמישה מיליארד.

ישראל כץ: אין אותם כרגע.

ישראל כץ: אז הציעו לבטל את ההפחתה במע"מ, זו מדיניות אחרת שאנחנו לא נפתור אותה עכשיו בוועדת הכספים תוך כדי הסיפור.

ישראל כץ: אבל כשכל כך הרבה גורמים כאן בקונסנזוס כל כך רחב, במכלול של דברים שפותר את כל ההיבטים, המשפטיים הם אפילו האחרונים שבהם, והציבוריים, שכל אחד יש לבשר בכל זאת לכל מיני גורמים שמשהו שופר כאן, אני חושב שזו תהיה טעות לא לקבל את זה.

ישראל כץ: ואביגדור שהגיע באיחור חשב שאני רוצה לנגח את הממשלה.

ישראל כץ: המילה ממשלה לא הוזכרה כאן כל הדיון, אתה אבל הגעת וגם הצטרפת לרצון הזה לתמוך בנוסחה הזאת של עד שלושה עובדים, שמי שיש לו עד שלושה עובדים ייחשב כמי שאין לו עובדים בעצם, והטיפול בו יהיה כמו שמטפלים במי שאין לו עובדים.

ישראל כץ: ואני חושב שכדאי להיענות, זה יהיה מסר חשוב.

ישראל כץ: אני לא אומר שילכו כאן כיפופי ידיים ואני לא אומר שרוצים לעכב משכורות, אבל גם לנצח, כשלא צריך לנצח, זו גם כן טעות.

ישראל כץ: זו פשוט טעות.

ישראל כץ: זה לא יעלה לכם בהרבה עבודה, זה לא יעלה לכם בהרבה כסף, זה יהפוך את ההצהרות לאמיתיות יותר, שגם נהג המונית עכשיו הוא לא יצטרך לשקר ולהגיד שהוא לא עבד, אלא אתה אומר מי שיש לו עד שלושה עובדים מטופל במסלול הזה.

ישראל כץ: בזה אתה מוריד את הסוגיה, אדוני היושב ראש, יש מקום לעשות את זה, אביגדור, על דעת כולם, ואני לא חושב שהממשלה תמשוך בגלל זה.

ישראל כץ: אז אולי שרגא לא יכול לבוא וליזום דבר כזה, אבל שרגא לא מתנגד.

זאב אלקין: אני לא אוסיף על העניין הזה של שלושה עובדים כי נדמה לי שיש כאן מקיר לקיר לפחות עד רגע זה בוועדה הזאת לפחות בין חברי הכנסת, אבל יש לי כמה שאלות שיכול להיות שג'קי יוכל לענות לי.

זאב אלקין: אחת, איך במצב הנתון, לפי הסיכום שאליו הגעתם, אתם מונעים מצב שבראשון לאוגוסט, שזה אוטוטו, אם נמשכת פעילות מלחמתית העובדים אומרים והמעסיקים אומרים אם זה המצב למה שבכלל נצא לעבודה.

זאב אלקין: מה התשובה של המדינה מבחינה זאת.

זאב אלקין: כי ההסכם כרגע באופן חד משמעי, גם בפרשה הזאת של שלושה עובדים שאתם מתעקשים, וגם מול העובד הבודד שהדבר היחיד שהוא מפסיד זה אולי עשרים אחוז של ימי חופשה, משדרת את המסר עדיף, עשרים אחוז מהשכר על חשבון ימי החופשה, זה ההפסד היחיד של העובד הבודד.

זאב אלקין: מהו המענה, איך מונעים מצב שמחר אנשים לא אומרים לעצמם אנחנו לא מתייצבים לעבודה.

זאב אלקין: שאלה שנייה - רשויות מקומיות, לא הבנתי מה קורה אתם.

זאב אלקין: האם מבחינת תשלום השכר זה כן מחייב אותם, כי מבחינת הפיצוי כתוב חד משמעית זה לא מחייב אותם.

זאב אלקין: מבחינת הנזקים בהסכם התלת צדדי שהם בכלל לא היו חלק ממנו מופיע סעיף שלא יהיה שום פיצוי לרשויות מקומיות,

זאב אלקין: למרות הם לא ישבו שם סביב השולחן של משא ומתן.

זאב אלקין: אם אני היום עובד של רשות מקומית האם אני אקבל משכורת בראשון לחודש או לא אקבל משכורת בראשון לחודש.

זאב אלקין: והשאלה אם אני כן אקבל משכורת מי יפצה את אותה רשות על כך שהיום היא משלמת שעות נוספות למי שכן יצא לעבודה, מעל ומעבר, שלא לדבר על הנזקים האחרים ששמענו, ומאה חמישים מליון שדיברו עליהם בבוקר זה צחוק מהעניין מבחינת היקף של הנזקים.

אביגדור יצחקי: מעבר לדאגה לעובדים נדמה לי שהציבור שהכי מודאג זה דווקא העסקים הקטנים והבינוניים.

אביגדור יצחקי: הם הכי מודאגים כי התעשיות הגדולות היו פותרים את הבעיות שלהם, אם יפתרו אותם בעוד חודש, יפתרו אותם בעוד חודש וחצי, לא קרה כלום.

אביגדור יצחקי: התשובה המיידית היא דווקא לאותם אנשים שאין להם ממה מחר בבוקר לשלם את המשכורת ואם הם לא יבואו עם התביעה שלהם לבנק הבנק לא יתן להם אשראי בשביל לשלם את המשכורות בראשון לחודש.

אביגדור יצחקי: וכל העניין הזה בנוי, גם הבנקים בתוך העניין, שבסופו של דבר יש מישהו שמביא למצב שהבנקים נותנים לבנאדם שלא היו לו הכנסות בשלושה שבועות האחרונים לאפשר לו לקבל משכורת באשראי של הבנק על פי תביעה שהוא מגיש לממשלה.

אביגדור יצחקי: ולכן אני חושב שאם אנחנו לא מרגיעים את האנשים האלה אנחנו לא מגיעים למצב שבו עשינו את מלאכתנו.

אביגדור יצחקי: הדבר השני, אני מוכרח לומר שאין פה בעיה של קואליציה ואופוזיציה, יש פה בעיה שקודם כל אנחנו צריכים להעביר את החוק הזה היום, לא יעזור כלום.

אביגדור יצחקי: כי בסופו של דבר צריך לדאוג לעובדים.

אביגדור יצחקי: ולכן צריכים כולם להתגייס, ללא יוצא מן הכלל, למצב שבו אנחנו מגיעים לאיזה שהוא סיכום.

אביגדור יצחקי: כי אנחנו לא יכולים לצאת באיזה שהוא מסר מתוך החדר הזה, מהממשלה, מכל דבר אחר, ולא לסכם את זה היום.

אביגדור יצחקי: לכן צריך להיות מוסכם על כולם שאנחנו גומרים את זה היום.

אביגדור יצחקי: הדבר השלישי, הממשלה החליטה מה שהחליטה, חתמה על הסכם.

אביגדור יצחקי: יכול להיות שטעו גם בהסכם.

אביגדור יצחקי: ולכן אני מבקש בצורה שאינה משתמעת לשתי פנים, ואם לא אני מבקש התייעצות סיעתית ארוכה, שעם כל הכבוד למנהל רשות המסים ולאחראית על כלכלת המסים ביועץ המשפטי לממשלה ולכולם בסופו של דבר ההחלטה הזאת צריכה להיות של שרים.

אביגדור יצחקי: ואני מאוד מבקש שיתנו להם את ההזדמנות ללכת לשר האוצר, להציג בפניו את הסוגייה, ואחרי שהוא יחליט את החלטתו ויגיד זאת החלטתי אני אומר לך, לי לא תהיה ברירה, כקואליציה, לבוא ולהצביע בעד העניין.

אביגדור יצחקי: אני דרך אגב חושב, ואני כמעט בטוח, שאם אנחנו נשב ונדון בדבר הזה בצורה הכי ברורה שאפשר אני חושב שהוא גם יסכים.

אביגדור יצחקי: אני רוצה להזכיר לחברים שהזמן לא נגמר.

אביגדור יצחקי: אחרי שנעביר היום דברים אפשר בשבוע הבא, אם יש עוד תיקונים שצריך לעשות, אפשר לעשות עוד תיקונים ולסיים את העניין.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לדעת אם נפתר העניין של הלאקונה ושל החפיפה בין חובת תשלום שכר לבין החובה שלא לפטר עובדים.

שלי יחימוביץ': ואני עומדת על הדבר הזה כיוון שאני יודעת שבפועל כבר פוטרו עובדים.

שלי יחימוביץ': פוטרו כבר לפחות אלף עובדים.

סטס מיסז'ניקוב: חבל מאוד שראשי הרשויות, שכל שעה מופצצות על ידי טילים עזבו עכשיו את החדר,

יעקב ליצמן: אני אמרתי להם שאני אקיים דיון נוסף בעניינן של רשויות.

יעקב ליצמן: הם יודעים, אמרתי להם.

סטס מיסז'ניקוב: נזרקו פה לחלל האויר, שלושה מיליארד, ב-2004 אני רוצה להגיד שכשהלכו לעשות התנתקות מצאו כסף ועשו חריגה של שלושה אחוזים מהתוצר הלאומי.

סטס מיסז'ניקוב: מצאו את הכסף.

סטס מיסז'ניקוב: זאת אומרת אם רוצים אפשר למצוא כסף גם עכשיו.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו עכשיו מאוזנים בתקציב, אז אפשר להחריג אותו קצת ולמצוא את הכסף גם כדי קצת להרחיב את יישובי הספר ולהכניס שם את צפת וכל יתר היישובים שמופגזים.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא חושב שבתי עסק צריכים להיות מובדלים בין אלה שנמצאים בטווח של ארבעה קילומטר ואלה שלא.

ראובן ריבלין: אני לא רוצה סיבוב נוסף, אני רוצה להתייחס, לדבר אל ג'קי ואל החברים להסכם, מההסתדרות והמעסיקים.

ראובן ריבלין: אנחנו, מתוך באמת ראיית המצב, לפני שבוע יכולנו להביא לידי כך שהכנסת תחוקק חוק.

ראובן ריבלין: ואנחנו עמדנו, אנשים מהאופוזיציה, מתוך אחריות מלאה, וסירבנו לאפשר את הדיון בחוק כדי לאפשר לכם להגיע להסכמה.

ראובן ריבלין: הבנו את הצורך שלא יהיה מצב שבו הכנסת תחוקק ותבטל אפשרות ללכת למשא ומתן בין המעסיקים.

ראובן ריבלין: וזה עשינו, החברים מהקואליציה והאופוזיציה מתוך אחריות לאומית.

ראובן ריבלין: עכשיו אני יודע, ואתה גם צודק, שיהיה אשר יהיה, אנחנו בסופו של דבר לא נעכב את ההסכם ביניכם.

ראובן ריבלין: אבל אנחנו פונים אליכם ובאים ומציעים לכם דבר, שגם שורת השכל וגם שורת הלב דורשות את זה.

ראובן ריבלין: אנחנו מתוך אחריות מלאה לעקרון של מתן ביטוי של כבוד לאנשים שבאים לעבודה בימי חרום, ביטוי של כבוד לאנשים שבאים לעבודה, שאומרים על אף כל הסכנות העומדות אנחנו רוצים לפתוח את עסקינו כדי להוכיח לציבור עסקים כרגיל.

ראובן ריבלין: מתוך ראיה שאנחנו לא מפחדים מאותם אלה הקמים עלינו להשמידנו כמדינה.

ראובן ריבלין: יש גם כאלה שיאמרו כעם.

ראובן ריבלין: עכשיו אנחנו באים אליכם, ומבקשים מכם לתת מענה לאנשים שהם בדרך כלל אנשים שהעסקים שלהם זה מה שיש להם, והם אנשים שאוכלים מן היד אל הפה, אין להם בנקים מאחוריהם, אין להם תכניות עסקיות מאחוריהם, הם אנשים שבאים בבוקר וסוגרים בערב, ויש להם גם עובדים.

ראובן ריבלין: עכשיו באו איגוד לשכות המסחר, ומדבר על מעסיקים, עד עשרה עובדים.

ראובן ריבלין: באו חברים כאן והציעו עד חמישה עובדים.

ראובן ריבלין: בא חבר הכנסת חיים אורון, עם עזרתי הצנועה, והציע הצעה, באנו וניסינו למצוא גשר בין אותם דברים שהם כל כך הכרחיים, באנו ודיברו, באו וניסו לשכנע אותנו ועמדנו אחרי האמירה והעמדה שלנו שיש לה גם ביטוי ערכי.

ראובן ריבלין: ואנחנו מבקשים ממך שלא תיקח בחשבון את העובדה שאנחנו נצביע בעד, כי כבר, בצדק רב, יושב ראש הקואליציה, או לפחות יושר ראש סיעת קדימה, כבר ביקש התייעצות.

ראובן ריבלין: אני יכול גם לבקש התייעצות יחד עם ישראל.

ראובן ריבלין: אני רוצה לפנות אליכם, גם להסתדרות, גם לשרגא וגם אליך.

ראובן ריבלין: ההצעה הזאת כולנו התאחדנו עליה.

ראובן ריבלין: היא לא משמעותית מבחינת ההסכם שלכם.

ראובן ריבלין: ברור שיש פה איזו שהיא קריסה, ברור שיש פה איזה שהוא סדר באותו דבר שהבאתם בפנינו.

ראובן ריבלין: אל תחששו מאף אחד כי כדי לחזור אלינו קודם כל תעברו עם זה.

ראובן ריבלין: יותר מכך, מצא, אתה יודע היטב שנושא החקלאות לא נגמר ונושא התיירות לא נגמר.

ראובן ריבלין: מצויין.

ראובן ריבלין: בואו נסיים את העניין הזה, ניתן את הכבוד הערכי לאלה שפתחו את אותם עסקים אישיים, ונעריך את המצב.

ראובן ריבלין: זאת אומרת מעסיק של עד שלושה עובדים.

ראובן ריבלין: אני מבקש ממך להיעתר לבקשתנו, כי יכול להיות שאנחנו נעמוד על הבטחתנו.

ראובן ריבלין: לא יכול להיות, אנחנו בדרך כלל מחזיקים בהבטחתנו.

ראובן ריבלין: יחד עם זה אל תעמיד אותנו בניסיון, כי אנחנו לא רוצים להיות אלה שתמיד יאמרו לו.

חיים אורון: ההצעה היא מאוד פשוטה, אני מבין שהיא מעוררת בעיות.

חיים אורון: בסעיף 2 (א), לגבי ניזוק שאין לו עובדים, על הסעיף הזה אנחנו מציעים להוסיף,

יעקב ליצמן: מה הסעיף הזה אומר?

חיים אורון: לגביו קובעים את הפיצוי בהתאם לתחשיב מסויים, שאנחנו לא רוצים לשנות אותו, של הכנסתו החייבת, בתקופה המקבילה, לפי הדו"ח השנתי של 2005.

חיים אורון: זאת אומרת יש פה נתונים ברורים.

חיים אורון: אנחנו מציעים את הכלל הזה להחיל גם לגבי ניזוק שאין לו עובדים, או שיש לו עד שלושה עובדים.

חיים אורון: עכשיו ככה, אנחנו מדברים בקטגוריה שלכאורה לא מכסה פה בתקנות.

חיים אורון: אמר קודם ג'קי, אם במפעל שיש שלושה עובדים או חמישה עובדים אחד לא בא לעבודה, על פי הכללים הקיימים הם יקבלו בגין שלושה.

חיים אורון: הוא פלוס שניים של הבעלים.

חיים אורון: אז הוא לא בעל משחק.

חיים אורון: אם זה עסק שהעובדים שלו, אין לו בכלל עובדים, הסעיף המקורי חל לגביו.

חיים אורון: נשארנו עם מצב של עסק שיש לו עד שלושה עובדים שכולם באו לעבודה, אף אחד לא חתום שהוא נעדר, ובכל זאת, ואין כרגע שום דרך, ולא היתה להם שום הכנסה או כמעט לא היתה להם הכנסה, ואין שום דבר לפצות אותם.

חיים אורון: ונאמר כאן שהקבוצה הזאת היא משמעותית בעסקים קטנים.

חיים אורון: נכון שאמרו לנו לא שלושה, תלכו לחמישה, תלכו לשבעה.

חיים אורון: ראינו שאנחנו לא מצליחים.

חיים אורון: אמרנו שלושה זה באמת עסק קטן, גם קשה לי לראות פה איזה הכנסות בשבועיים בשמים, שימוטטו את כל המערכת.

חיים אורון: ישנם ספרים, אם אין ספרים ממילא אין סיפור.

חיים אורון: ואני מציע בעניין הזה ללכת לאיזה שהוא מסלול.

חיים אורון: אמרתי בישיבה הקודמת, אני אומר גם עכשיו.

חיים אורון: כל העניין הזה עומד על ההנחה שאנחנו מדברים על חודש יולי בלבד.

חיים אורון: אם הוא הולך לחודש אוגוסט, ג'קי ידידי ועופר וברוש ייפתחו עוד המון דברים שאתם יודעים שלא מכוסים, בנזקים עקיפים.

חיים אורון: לכן אם זה הכל נגמר בשבועיים, בעזרת השם אומר ליצמן, נגמר הכל.

חיים אורון: ואם זה ייפתח למחזור נוסף נצטרך כנראה לפתוח עוד שורה של נושאים, ואגב כל אחד מאתנו כבר קיבל על זה מכתבים, רק הוא לא מעלה אותם מתוך רצון לגמור את העניין הזה.

עופר עייני: אני חייב להודות, רבותיי, שאני דווקא מאוד מסכים עם חבר הכנסת רובי ריבלין.

עופר עייני: אחת הבעיות הכי גדולות בתוך המשא ומתן היתה איך אנחנו מעודדים את העובדים לבוא לעבודה, כמו את המעסיקים.

עופר עייני: ואחת הדרישות המרכזיות שלי היתה שאני רוצה שעובד שבא לעבודה יקבל פיצוי, כדי שיהיה איזה שהוא הבדל בין עובד שמגיע לבין עובד שלא מגיע.

עופר עייני: ובאה המדינה, בתוך המשא ומתן, ואמרה תשמע, זו אולי דרישה צודקת, כי צריך ליצור מצב שיש עידוד עובדים לבוא לעבודה, אבל אין כסף, אין מספיק כסף.

עופר עייני: בוא נלך הפוך, בוא שהעובדים יתרמו את חלקם, ואז הורדנו איזה עשרים אחוז ימי חופשה ואז יצרנו את ההבדל.

עופר עייני: אז אם חוזרים למנגנון הזה, שאני מברך עליו, על כל מה שאמרת, שצריך לעודד את המערכת הכלכלית לפעול ולעבוד ולפתוח, כדי לחזור הכי מהר לימים כתיקונם,

ראובן ריבלין: אתה לא מבין את ההבדל, פה אדם שפתח ובאו עובדיו לא מקבל אגורה.

עופר עייני: אתמול הייתי בכינוסים, גם בנהריה, גם בכרמיאל וגם בחיפה.

עופר עייני: השאלה המרכזית היתה של כל נציגי העובדים שם, מה מפצים את העובדים שכן מגיעים לעבודה.

עופר עייני: זו השאלה המרכזית שהיתה שם.

עופר עייני: ואני אמרתי שם רבותיי, חשבתי כמוכם שצריך לפצות יותר, אבל המכפלות שעשינו מצאנו מנגנון מסויים.

עופר עייני: וזה ההסכם ואין בלעדו.

עופר עייני: זו התשובה שלי.

עופר עייני: אני לא נכנס לויכוח בין המעסיקים, אם יתנו יותר או יתנו פחות.

עופר עייני: אז אני אומר, אם נכנסים למודל הזה, של עידוד פתיחת עסקים, אני מבקש להיכנס למודל.

עופר עייני: מה שאני אומר בנשימה אחת תוסיפו איזה עשרה אחוז פיצוי לעובדים שמגיעים על חשבון המדינה.

עופר עייני: אני רואה שגם לזה יש רוב.

עופר עייני: ואז אין בעיה.

עופר עייני: על חשבון המדינה.

ג'קי מצא: רבותיי, אני אומר לכם שההצעה הזאת, ופתחתי ואמרתי לכם, זאת לא הצעה שהתיימרנו לרגע לתת מענה לכל סוג וסוג של עסקים.

ג'קי מצא: זאת חליפה שבסך הכל נותנת מענה טוב לשדרה ארוכה מאוד של עסקים, גם הקטנים, גם הבינוניים, גם הגדולים, גם אלה שיש להם עובדים וגם אלה שאין להם עובדים.

ג'קי מצא: גם לגבי עובדים שחלקם הגיעו וגם לגבי עסקים שכל העובדים לא הגיעו.

ג'קי מצא: עוד אמרנו שההצעה הזאת רלוונטית, או הנוסח שאנחנו מציעים רלוונטי עד שלושים ואחד ביולי.

ג'קי מצא: צריך לזכור, מדובר בסך הכל בשבעה עשר או תשעה עשר יום, שאנחנו לא מקלים בהם ראש, אבל זה לא חמישה חודשים.

ג'קי מצא: מדובר כאן סך הכל על שבעה עשר או תשעה עשר יום.

ג'קי מצא: אני אמרתי עוד שההצעה הזאת היא לא סוף פסוק.

ג'קי מצא: אנחנו נמצאים בנושא של פיצויי מס רכוש.

ג'קי מצא: יש עוד שדרה ארוכה של פעולות שהאוצר מבצע.

ג'קי מצא: אני מאוד מקווה שתוך עשרים וארבע שעות נצא עם מהלך שנקרא הלוואות בעסקים הקטנים, בערבות מדינה או בבטחונות של מדינה.

ג'קי מצא: זה עוד פן מסויים לאלמנטים שאנחנו רוצים לתמוך,

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה להכניס הערה בסוגריים.

רוחמה אברהם-בלילא: אם הם רוצים לקחת את אותו מודל של קרן ולהעתיק אותו לגבי הסוגייה הזאת עכשיו כשאנחנו נמצאים במצב חרום אני חושבת שמראש, אני מודיעה פה לוועדה, כמי שהכינה את אותם תנאים, צריכים להיות שם תנאים הרבה יותר מקלים ממה שקיימים בקרן ההיא הקודמת.

רוחמה אברהם-בלילא: גם מבחינת העברת הכסף, גם מבחינת ההתנייה של העברת הכסף.

ג'קי מצא: אני עושה הבחנה בין שני נושאים שאתם העליתם פה, שדאגתכם אליהם.

ג'קי מצא: זה עסק שיש לו חמישה עובדים.

ג'קי מצא: עסק שיש לו חמישה עובדים, אני מניח שרוב רובם של המקרים, לפחות עובד אחד לא הגיע לעסק.

ג'קי מצא: היתה שם אישה שהיו לה ילדים והילדים לא היה להם גן, או שזה היה גבר שהיה צריך לשמור על הילדים.

ג'קי מצא: התוצאה היא שמעסיקים, בין אם הם העסיקו שלושה עובדים ובין אם העסיקו חמישה עובדים או שבעה עובדים, יש מצב שעובד אחד לא הגיע.

ג'קי מצא: וביום שעובד אחד לא הגיע אותו בעל עסק מקבל פיצוי.

ג'קי מצא: ולפיכך אני חושב שמעסיק שיש לו עובדים, לא באמת הבעיה קיימת שם.

ג'קי מצא: כי רוב רובם של המקרים אין מצב שבו יש לו עובדים וכולם הגיעו לעבודה.

ג'קי מצא: אין מצב כזה.

ג'קי מצא: קטגורית אני אומר לך, אין מצב כזה.

ג'קי מצא: אז אתה עכשיו נכנס לשאלה אם יש לו עובד אחד והוא הגיע לעבודה.

ג'קי מצא: בסדר.

ג'קי מצא: אגב אותה בעיה שכאן קיימת כאן לאותה חברה עם מאתיים עובדים, שמה לעשות, רק מחציתם הגיעו, אבל אובדן הרווח שלה הוא פי עשרים יותר מאותם מאה עובדים שלא הגיעו פועלי קו ייצור.

ג'קי מצא: למה, כי זו גם כן בעיה חמורה מאוד.

ג'קי מצא: זה שהוא קיבל מאה שלושים ושניים אחוז זה לא אומר שזה כיסה לו את הרווחים.

ג'קי מצא: לפיכך, יש מצב אחד שבעינינו הוא מצב שאותו אני רוצה שנעשה התייחסות קלה, וזה אותו בעל עסק, אותה פיצוציה, אותו אופטיקאי או אותה מספרה, שהוא בעצמו, ברמה הציונית, בא עם הדגל למקום ואמר אני משאיר את המקום פתוח.

ג'קי מצא: והוא, על פי הנוסח כיום, אם הוא עשה את זה הוא לא מקבל פיצוי, ואם הוא ישב בבית הוא מקבל פיצוי, ואם הוא הגיע לעבודה, למקום העסק שלו, והעסק היה פתוח אבל אף לקוח לא נכנס הוא לא מקבל פיצוי.

ג'קי מצא: זאת הבעיה היחידה.

ג'קי מצא: זה נכון שיש עוד, אתה אומר עשרים בעיות, אני אומר לך ארבעים ושתיים בעיות.

ג'קי מצא: למה, כי זה מודל גדול.

ג'קי מצא: ולפיכך אני חושב שאם כל הח"כים שיושבים כאן, שבעל הפיצוציה, בעלת המספרה והאופטיקאי, כל אלה שאין להם עובדים, הוא זה שנגע ללבם, גם ברמה הערכית, אנחנו כאוצר יכולים להתחבר לזה, ואני מציע שאם תסכימו שזאת הבעיה היחידה, אני מציע כך, אני מציע את המנגנון הבא, רבותיי, אני בדרך כלל לא מרשה לעצמי להשתמש בביטוי הבא שאני אומר.

ג'קי מצא: רבותיי, בעוד שתים עשרה שעות בדיוק העובדים הולכים לקבל משכורת.

ג'קי מצא: וזה כמעט פופוליסטי להגיד את זה אבל בעוד שתים עשרה שעות העובדים והמעסיקים צריכים לדעת האם הם משלמים את המשכורת או לא משלמים את המשכורת.

ג'קי מצא: אני מציע, שאם יש כאן הבנה שהמקרה שלו צריך לתת מענה זה אותו בעל עסק עצמאי, שאין לו עובדים, ובכל זאת הגיע לעבודה, הגיע לעסק שלו, ועל פי התקנות האלה אין לו מענה, אם זאת ההבנה וזאת ההסכמה מצדכם, שזאת הבעיה היחידה בשלב הזה, שזה מה שמטריד אתכם, אני חושב שאנחנו נדע לתת לזה פתרון.

ראובן ריבלין: רק אנחנו מבקשים לתקן את ההגדרה של עסק עצמאי, של עסק עד שלושה עובדים.

ג'קי מצא: רובי, אני הבנתי מה אתה אומר.

ג'קי מצא: רק עוד משפט אחד, במקביל לתקנות כאן יש חוק היום, שהחוק הזה לא יוכל לזוז בלי התקנות האלה.

ג'קי מצא: החוק לא יוכל להתקבל בלי לדעת שיש פיצוי.

ג'קי מצא: ולפיכך נדמה לי שאם רוצים לתת מענה לכל המקרים, לכל החלופות, אז אמרנו מראש, אין שם.

ג'קי מצא: המקום היחיד שכואב אולי באמת, גם ברמה הציונית וגם ברמה הערכית, זה אותו מקרה שבו באמת לכאורה הוא בא, ברמה הציונית, ברמה הערכית, לא נוצרו לו הכנסות ובכל זאת פתח את העסק, ולכאורה כאן לתקנות אין מענה.

ג'קי מצא: אז באים עם שלושה עובדים ואחר כך יגידו מה עם ארבעה, וכשיבואו עם ארבעה יגידו מה עם חמישה, ויגידו שלושה ויגידו מה עם שניים.

ג'קי מצא: לפיכך אני אומר, אנחנו לא יודעים לתת מענה, גם לא בצד התפעולי, למצב של מעסיק שיש לו עובדים.

ג'קי מצא: כי המעסיק שיש לו עובדים הולך למודל אחד ומעסיק שאין לו עובדים הולך למודל אחר.

ג'קי מצא: ובגלל זה אם תסכימו ואם תבינו שזאת באמת הבעיה שמטרידה אתכם, אותו מעסיק שאין לו עובדים ובכל זאת פתח את עסקו, ועל פי הנוסח כאן אין לו פיצוי, אנחנו חושבים שפה,

יעקב ליצמן: תודה רבה ג'קי מצא.

יעקב ליצמן: שאלתי אותם אם אנחנו נצביע ויתקבל התיקון שחיים אורון הציע, אז הוא אמר שהוא מושך.

יעקב ליצמן: ולכן , אז אני, יש לנו עוד לילה ארוך כאן רבותיי, אתם יכולים לנוח קצת, יש עוד הרבה זמן.

יעקב ליצמן: כי אני לא אתן להם למשוך את התקנות, ולכן אני אנסה בכל מחיר להגיע לאיזה מצב שנוכל להגיע להסכמה גם אם נצטרך לדבר עם שרים, גם אם נצטרך עם אחרים.

יעקב ליצמן: אני רוצה להגיע לאיזו הסכמה.

יעקב ליצמן: אני לא אתן, נכון שמחר בבוקר יש משכורת, בגלל זה אני רוצה לגמור את זה היום, לא מחר בבוקר.

יעקב ליצמן: ולכן רבותיי נעשה הפסקה רגע, נראה בדיוק מה שנוכל להגיע.

יעקב ליצמן: אני מציע להתכנס בעוד שעה, שעה וחצי.

יעקב ליצמן: רבותיי, אתם כולם משוחררים כאן.

יעקב ליצמן: הפסקה

יעקב ליצמן: רבותיי, אני מחדש את הישיבה.

יעקב ליצמן: אנחנו הולכים להצביע, אנחנו מדברים על התקנות.

יעקב ליצמן: על החוק אנחנו בהפסקה כי הם בודקים את הנוסח עדיין.

יעקב ליצמן: תקנות אנחנו לא מקריאים בוועדה, ולכן אם יש שינויים מה שלא מופיע כאן תודיעו לפרוטוקול.

מיכל: תקנה 1 (1) בהגדרה שווי של נזק עקיף המלים וביישוב ספר נמחקו.

מיכל: בפסקה (2) יש שם לגבי ניזוק שאין לו עובדים סכום הכנסתו החייבת ליום, כשהתוצאה מוכפלת במאה שלושים ושתיים וחצי אחוז, ולפי ההסדר יווסף סעיף לגבי ניזוק שאין לו עובדים ובעסקו אין הפסקת פעילות ומחזור עסקאותיו כפי שדווחו למע"מ או לרשויות המס בששת החודשים האחרונים נמוך משלושים אלף שקלים, חמישים אחוז מסכום הכנסתו החייבת ליום.

מיכל: לגבי תקנה 2 (2) (ג) לגבי הקיבוץ במקום במפעל הקיבוץ יהיה כתוב בענפי תעשייה, מסחר ושירותים בקיבוץ.

מיכל: בהגדרת השכר היומי הממוצע לעובד הוספנו: ולא יפחת משכר המינימום.

מיכל: בהגדרת יום היעדרות במקום יום היעדרות, יום היעדרות בשל המצב הבטחוני.

מיכל: בהגדרה אזור הגבלה – זה האזור המסומן במפה שבחלק א לתוספת השניה במועדים הנקובים בחלק ב לתוספת האמורה, מוכרז בזה יישוב ספר במועדים האמורים.

מיכל: אני חוזרת רגע להגדרת יום היעדרות, יום, לרבות חלק מיום.

מיכל: בתקנה 5 ההצהרה שמצטרפת לתביעה, ויתרנו על ההצהרה של כל עובד בשלו תובעים פיצוי.

יעקב ליצמן: עכשיו אני רוצה מג'קי להודיע לפרוטוקול מה שסיכמנו.

יעקב ליצמן: אבל קודם כל מה שביקשתי כאן, כרגע אנחנו נצביע על מה שאתם הגשתם לנו, מתוך אחריות לאומית, ואנחנו קיבלנו את הצד שלך שקודם כל אתה תיתן את הפתרון לכל אחד שיש לו, שהוא לבד עובד בחנות או בעסק.

ג'קי מצא: לגבי בעלי עסקים עצמאים שאין להם עובדים והגיעו למקום העבודה שלהם הפיצוי יינתן בשיעור של חמישים אחוז מהכנסתם החייבת כפי שהיתה בתקופה המקבילה אשתקד, כפול מאה שלושים ושתיים וחצי אחוז.

ג'קי מצא: אנחנו הגענו לכאן עם בעל עסק עצמאי שסגר את העסק, אמרנו שהפיצוי שהוא יקבל לפי הכנסתו החייבת בשנה הקודמת, לפי ימי ההיעדרות שלו כפול מאה שלושים ושניים וחצי אחוז ולא יותר מפעמיים וחצי הממוצע במשק כפול מאה שלושים ושניים וחצי אחוז.

ג'קי מצא: זה היה הדבר שאתו באנו.

ג'קי מצא: ועכשיו באנו ואמרנו כך, לגבי עסקים קטנים שמחזור עסקאותיהם במצטבר במשך השישה חודשים של שנת 2006, ינואר עד יוני, אינו עולה על שלושים אלף שקל.

ג'קי מצא: רובי, סליחה, עם כל הכבוד, אפשר לחלוק, אבל זה לא בסדר מה שאתם עושים.

ג'קי מצא: יכול להיות שלא הבנתם, יכול להיות שאני לא הבנתי.

ג'קי מצא: אני עוד הכפלתי ממה שאתם ביקשתם.

ג'קי מצא: אתם ביקשתם עוסק זעיר קטן.

ג'קי מצא: עוסק זעיר קטן המחזור שלו שלושים אלף שקל בחוק מע"מ, מה לעשות, זה המחזור שלו בחוק מע"מ.

ג'קי מצא: תפתח את חוק מע"מ.

ג'קי מצא: סליחה, אתם אמרתם עוסק זעיר קטן.

ג'קי מצא: סעיף 31 לחוק מע"מ כתוב שלושים אלף שקל.

ג'קי מצא: ועוד אני הכפלתי את זה.

ישראל כץ: לגבי יחיד שעובד, אתה אמרת שחל עליו, זה שמקבל פיצוי כמו כולם, שמקבל לפי המחזור, בחוץ אנחנו בררנו, וזה מה שהתחלתי להגיד, התברר שרק אם הוא אומר שהוא לא עבד הוא מקבל.

ישראל כץ: אתה באת לתקן את זה.

ישראל כץ: עכשיו תוך כדי התיקון אתה רוצה להטיל עליו מגבלות.

ישראל כץ: מה אתה עושה עם אדם שעבד יחיד, כמו שאמרת, נהג מונית שעובד, יוכל לקבל לפי המחזור שלו.

ישראל כץ: אתה אמרת את זה בדיון לפני כל הסיפורים האלה.

ראובן ריבלין: המשא ומתן בינינו הוא כזה, תן לי אלף שקל, שבוע הבא אני מחזיר לך את זה.

ראובן ריבלין: ההוא אמר אני לא מכיר את האיש הזה אבל בנאדם בא אלי בצורה כל כך ישירה, בנאדם ישר אני אתן לו אלף שקל, הוא צריך את הכסף, יום שישי עשר אני מחזיר לך.

ראובן ריבלין: אומר לו טוב, נתן לו את הכסף.

ראובן ריבלין: ביום שישי בשעה עשר הוא בא אליו, אומר לו אתה זוכר שאני חייב לך אלף שקל, אומר לו כן.

ראובן ריבלין: אומר לו באתי להודיע לך שלצערי הרב אני לא יכול לתת לך אלף, אבל תן לי עוד אלף, בשבוע הבא אני נותן לך אלפיים שקל.

ראובן ריבלין: אמר תשמע, בנאדם כזה ישר, בא אלי, היה יכול הרי לברוח, כל הכבוד, נתן לו עוד אלף שקל.

ראובן ריבלין: שבוע שלישי, בא אליו בדיוק בעשר, אמר לו אתה זוכר שאני חייב לך אלפיים שקל, אומר לו כן.

ראובן ריבלין: אומר עוד פעם אני לא יכול להחזיר לך את האלפיים אבל תיתן לי עוד אלף, שבוע הבא סופי אני מחזיר לך שלושת אלפים.

ראובן ריבלין: זה כבר לא מצא חן בעיניו, אמר הלך החבל אחרי הדלי, אני כבר נתתי לו אלפיים, ניתן לו עוד אלף כדי לראות איך אני מציל את האלפיים.

ראובן ריבלין: נתן לו עוד אלף.

ראובן ריבלין: יום שישי הבא שעה עשר בדיוק מגיע אליו, אומר לו אתה זוכר שאני חייב לך שלושת אלפים שקל, אומר לו אתה לא חייב לי שום דבר.

ראובן ריבלין: עכשיו אני אומר לך, עזוב אותי עם ההצעות, תגיד לי מה אתה רוצה שנצביע, נצביע.

ראובן ריבלין: כל רגע אתה עושה גזירה יותר קשה מהקודמת.

ראובן ריבלין: עזוב עד שלושים אלף.

ראובן ריבלין: אומר ישראל בצדק, תשווה את האיש שלא פתח לאיש שפתח.

ראובן ריבלין: זה הכל.

ישראל כץ: אני נוהג להקשיב למה שאומרים.

ישראל כץ: אתה בתום לב אמרת בדיון הראשוני שגם אותו נהג מונית יקבל באופן אוטומטי.

ישראל כץ: בחוץ, עם אחד מהחברים שלך דיברנו, ואפילו אורון הוטעה, ואמר לא, הוא מקבל בכל מקרה.

ישראל כץ: בחוץ הובהר לנו שרק אם הוא אומר שהוא לא היה הוא מקבל.

ישראל כץ: אתה באת ותיקנת את זה כאן.

ג'קי מצא: ישראל ורובי, מי זה בעיניכם עסק קטן, זה הפיצוציה שדיברת עליו, מי הוא בעיניכם?

ראובן ריבלין: קטן הוא לפי העובדים.

ג'קי מצא: ולא לפי מחזור?

ג'קי מצא: למה לא?

ראובן ריבלין: אותו אדם שלא פתח את העסק תשווה אותו לאדם שפתח את העסק, פחות אותו סכום שהוא גבה,

יעקב ליצמן: אז יש שכר מינימום, בואו נתייחס לשכר מינימום.

יעקב ליצמן: בואו ניקח את שכר מינימום,

ישראל כץ: תגיד לי, אותו אחד שלא עבד לפי מה הוא מקבל?

ג'קי מצא: לפי ההכנסה החייבת שלו בשנת 2005.

יעקב ליצמן: הוא אמר בחדר חמישים אחוז אני שמעתי.

יעקב ליצמן: אז קודם כל זה נכון.

יעקב ליצמן: אני שאלתי אותו כמה,

ישראל כץ: אתה הצעת שמי שבא ועובד יחיד יקבל מה שמקבל אותו יחיד שלא עבד.

ראובן ריבלין: אנחנו ליולי גמרנו.

ראובן ריבלין: אם זה יהיה לאוגוסט אנחנו ניקח את זה בחשבון.

ראובן ריבלין: באו אמרו אבל אנחנו מסכימים שאותו עובד, זאת אומרת אותו עובד יחיד, שפתח את עסקו, יושוו תנאיו לאדם שלא פתח את עסקו.

ישראל כץ: סליחה היום אותו אחד שלא עובד הוא לא הולך עם גב,

ג'קי מצא: אתה הופך להיות לא ענייני.

אביגדור יצחקי: אנחנו מדברים כרגע על היחיד שאין לו עובדים בכלל.

אביגדור יצחקי: שהוא מנהל עסק מסחרי בדרך כלל, אתה היום הולך לפצות אותו, לא משנה אם הוא פתח או לא פתח, לפי הדו"חות שלו ל-2005.

אביגדור יצחקי: בלי מגבלה,

ג'קי מצא: עם מגבלה.

אביגדור יצחקי: לפי הדו"חות שלו ל-2005.

אביגדור יצחקי: עכשיו חמשת אלפים שקל, אתה מדבר על רווח או על הכנסה?

ג'קי מצא: תן לי להסביר.

ג'קי מצא: אמרנו שבעל עסק עצמאי שאין לו עובדים, שסגר את העסק, מקבל את ההכנסה של 2005 ולא יותר מפעמיים וחצי השכר הממוצע במשק.

ג'קי מצא: באו ואמרו תן גם למי שפתח פיצוי.

ג'קי מצא: הכנסה חייבת, לא מחזור.

ג'קי מצא: בעל עסק עצמאי שסגר את העסק מקבל לפי הכנסה חייבת שלו, ולא יותר מפעמיים וחצי השכר הממוצע במשק.

ג'קי מצא: עכשיו באתם ואמרתם זה שפתח תן לו גם כן משהו.

אביגדור יצחקי: הבנתי שהנושא של השלושה עובדים נדחה לאוגוסט, וזה עוד מעט צריך להיאמר לפרוטוקול דרך אגב שאם זה יהיה באוגוסט זה רטרואקטיבי.

אביגדור יצחקי: דבר שני, אם אנחנו,

ג'קי מצא: אמרנו ככה, אם באוגוסט את התקנות האלה, ונסכים לכך שמדובר בתוספת של שלושה עובדים, אזי ניקח את זה רטרואקטיבית.

ג'קי מצא: זה הסיכום.

אביגדור יצחקי: ג'קי, אני רוצה להציע את הדבר הבא.

אביגדור יצחקי: אתה נותן לבנאדם לפי 2005 לכל מי שסגר את עסקו.

אביגדור יצחקי: למה לא נעשה למי שפתח את עסקו שהוא יקבל, לפי מי שסגר את עסקו, ותנכה לו מזה את הפידיון שהיה לו.

ג'קי מצא: רבותיי, אתם יכולים לשבת כאן ולעשות תיאוריה, בסופו של דבר יש עשרות אלפי אנשים שצריכים להגיש טפסים.

ג'קי מצא: אני עסקתי בזה בימים האחרונים, ראיתי איך נראה הטופס, איזה עיבוד ממוחשב צריך לעשות לזה, אי אפשר לקזז את המע"מ שהוא עשה ודיווח וכן הלאה.

ג'קי מצא: אז בגלל זה אמרנו מחצית.

ג'קי מצא: פשטות.

ג'קי מצא: במקום להציע מאה אחוז פחות מה שהוא כן דיווח לי הצעתי חמישים אחוז.

ג'קי מצא: אביגדור, כל מה שעכשיו נשאר ויכוח זה הדבר הבא, באנו ואמרנו שמי האוכלוסיה שמעניינת אותנו, העסקים הקטנים.

ג'קי מצא: מי זה עוסק קטן בעיניכם, מי שמחזור עסקאותיו בשישה חודשים אינו עולה על כמה?

ג'קי מצא: חבר'ה, אני לא רוצה שמשרד עורכי דין שיש לו מחזור של מליון שקל שפתח את העסק יקבל פיצוי, מה קרה, אז אני רוצה להגביל מחזור עסקאות.

ג'קי מצא: הפסקה

ג'קי מצא: ראשית הבהרה טכנית, כשדיברנו על השוואה לסוף 2005 הוספנו כאן התייחסות לגבי עסקים שנפתחו בשנת 2006 שהפיצוי ייעשה לפי כמובן לגבי אותם עסקים שאין להם עובדים, לפי הכנסה שמוגשת על פי דו"ח משוער שיוגש.

ג'קי מצא: זאת היתה הבהרה טכנית.

ג'קי מצא: הסיכום שהיה עם אותם חכ"ים שיצאו אתי, ואת זה אנחנו מקבלים ואת זה אנחנו גם מצרפים להצעתנו כולה לגבי התקנות.

ג'קי מצא: לגבי ניזוק שאין לו עובדים, והגיע למקום העסק, הפיצוי יהיה בדומה לפיצוי שהיה למי שלא הגיע לעסק אבל בשיעור של מחצית מהפיצוי.

ג'קי מצא: כל זה חל, אותו פיצוי שיינתן לגבי בעלי עסקים שמגיעים לעסק, יחול לגבי מי שמחזור עסקאותיהם בחודשים ינואר עד יולי במצטבר לא עלה על מאה שמונים אלף ₪.

ג'קי מצא: שלושים כפול שש.

ג'קי מצא: מאה שמונים אלף ₪.

ג'קי מצא: במצטבר בשישה חודשים הראשונים של שנת 2006 לא עלה על מאה שמונים אלף ₪.

ראובן ריבלין: אני מסכים, רק תגלה לי מדוע אתם רוצים את זה בחישוב חצי שנתי.

ג'קי מצא: קודם כל זה מרחיב את היריעה, לא מצמצם את הירידה.

ג'קי מצא: כמובן שכל זה מתייחס לאותם ימים שהוא פעל, והימים הרלוונטים זה אותם ימים במסגרת היישובים שלגביהם יש לגבי כל יישוב ויישוב את הימים הספציפיים שלו בהתאם להנחיות פיקוד העורף.

אביגדור יצחקי: מאחר והקיץ ביישובים בצפון הוא בדרך כלל תקופה יותר טובה, ואנחנו עכשיו בחודשים יולי אוגוסט אני מבקש שזה יהיה מראשון ליולי 2005 עד שלושים ביוני 2006 שלא יעלה על שלושים אלף שקל בחודש.

אביגדור יצחקי: שזה יהיה במקום בחישוב חצי שנתי שזה יהיה בחישוב שנתי ובסך הכל לא יעלה על שלושים אלף שקל לחודש.

יעקב ליצמן: רבותיי, אתם יכולים לעשות מה שאתם רוצים, אני מצביע.

יעקב ליצמן: מי שרוצה להצביע נגד, אני מצביע על התקנות,

סטס מיסז'ניקוב: כל הזמן דיברנו על עסק פחות שלושה עובדים.

סטס מיסז'ניקוב: עכשיו אנחנו מדברים על מחזור.

סטס מיסז'ניקוב: המחזור החודשי מחליף את השלושה עובדים?

סטס מיסז'ניקוב: תסבירו לי, אז אני רוצה לדעת איך להצביע.

סטס מיסז'ניקוב: אין ויתור, אולי אני לא ויתרתי.

ג'קי מצא: מעסיק שאין לו עובדים ולא הגיע לעסק מקבל לפי שנה שעברה, לפי 2005, עצמאי שלא מעסיק עובדים מקבל לפי ההכנסה החייבת לשנת 2005 כפול הימים שהוא לא הגיע לעבודה, ובלבד שזה לא גבוה מפעמיים וחצי השכר הממוצע במשק כפול מאה שלושים ושתיים וחצי אחוז.

ג'קי מצא: מעסיק שאין לו עובדים אבל כן הגיע למקום העסק שלו יקבל מחצית.

ג'קי מצא: זה רלוונטי לאותם עצמאים קטנים.

ג'קי מצא: מי הם העצמאים הקטנים, אלו שמחזור עסקותיהם במצטבר בשישה חודשים הראשונים של שנת 2006 לא עלה על מאה שמונים אלף שקל על פי דיווחים למע"מ.

נאדיה חילו: עסק קטן, וזה בהמשך למה שהקראת מקודם, עם עובד אחד, שהחליט בכל זאת להגיע לעבודה, עם המצב, הוא מקבל אפס?

נאדיה חילו: אז זה לא בסדר.

ג'קי מצא: על זה היה דיון של ארבע שעות.

זאב אלקין: היו שתי שאלות.

זאב אלקין: שאלה אחת, מה קורה עם רשויות מקומיות.

זאב אלקין: כי לפי החוק שעבר כאן

זאב אלקין: כרגע בוועדה משותפת הן כן מחוייבות לשלם את המשכורת.

זאב אלקין: מצד שני הן נופלות ממסגרת הפיצויים.

זאב אלקין: זאת שאלה אחת.

ג'קי מצא: רשויות מקומיות בהתאם להרחבה חייבות לשלם שכר עבודה.

ג'קי מצא: את הפיצוי על פי התקנות האלה הן מוחרגות ממנו.

ג'קי מצא: אם בכלל הן נפגעו דרך אגב.

ג'קי מצא: במה עירייה נפגעה, מה, היא איבדה הכנסות?

זאב אלקין: חוץ מהתשובה יפנו לשר הפנים לא שמעתי.

זאב אלקין: אם זאת התשובה, בסדר.

יעקב ליצמן: לא, הוא אמר דבר כזה, הוא אמר זה לא עסק שהפסידו רווחים בגלל המלחמה.

יעקב ליצמן: רק מה, גם אין שעות נוספות.

זאב אלקין: ברגע שאתה מפרסם הסכם מהסוג הזה, עם המגבלות שדיברנו עליהן כרגע של אנשים שכן יצאו לעבודה, במיוחד לאור זה שלא נעתרת לבקשה להכניס את שלושה תושבים ביולי, איך אתה כמדינה מונע מצב שממחר, מראשון לאוגוסט, אנשים יתייצבו אצלך.

ג'קי מצא: החקיקה הזאת היא עד שלושים ואחד ביולי.

ג'קי מצא: אני לא יודע, אם חלילה תימשך הלוחמה, מה יהיה באוגוסט.

ג'קי מצא: כמו שאני לא יודע אני מניח שגם הם לא אמורים לדעת.

זאב אלקין: אם היום אתה יוצר מצב, ודיברנו על זה פה בדיוק לפני שעתיים, מוטב לעסק להיסגר מאשר להיפתח,

ראובן ריבלין: עסק של אדם יחיד זה גם בעל ואישה, רואים בעל ואישה כיחיד, עסק משפחתי?

ג'קי מצא: אנחנו נבהיר שכן.

נאדיה חילו: אני מבקשת, לי חשוב מאוד שההערה שאני אמרתי, כי אנחנו הולכים להצביע על זה, יש איזה סעיף שחשוב לי מאוד להגיד את זה כי אנחנו הולכים להצביע על דבר שסוג מסויים של אוכלוסיה יקבל אפס פיצוי, עסק קטן, עם עובד אחד, שהחליט בכל זאת להגיע לעבודה הוא מקבל אפס פיצוי.

יעקב ליצמן: אנחנו דנו על זה היום כל היום, גבירתי, אין מנוס, רצינו אחרת, ההחלטה זה הפשרה שהגענו.

יעקב ליצמן: החברים יודעים.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

סטס מיסז'ניקוב: רק הבהרה אחת, האם דינו של עסק שפתח ויש לו רווחים מסויימים באותו יום, ועסק שפתח ואין לו רווחים, האם דינם אותו דבר מבחינת החישוב?

סטס מיסז'ניקוב: שניהם ללא עובדים, ויש לו רווחים מסויימים באותו יום, ועסק שפתח ללא עובדים ואין לו רווחים.

ג'קי מצא: אותו דבר.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שזו הפעם הראשונה, וצריך לומר את זה לפרוטוקול, שמתייצבים באותו צד הן הממשלה, הן הסתדרות העובדים, הן כנסת ישראל והן התאחדות התעשיינים, המעסיקים, לטובת העובדים, המעסיקים והעסקים הקטנים במדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: התקנות הללו ואנחנו נצביע עליהן בקרוב והצעת החוק שהצבענו עליה היא לטובת המשק, לטובת העובדים, ואין ספק שזהו חוק טוב, הוא יסדיר את התשלום בזמן לעובדים, לאותו ציבור שכרגע נמצא במקלטים ולא יודע מה יקרה ביום הבא ובחודש הבא.

רוחמה אברהם-בלילא: ולכן אני חושבת שגם כן את כל הנושא של הנזקים הישירים של העסקים, שהכסף יגיע תוך פרק זמן קצר.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שכל היישר כוח מגיע לוועדת הכספים שעשתה את זה והגיעו להבנות.

רוחמה אברהם-בלילא: ולכן ראוי שגם כן אם אנחנו מצביעים שנצביע על כל מה שהצעתם.

יעקב ליצמן: אני מודה לך.

יעקב ליצמן: אני מצביע.

יעקב ליצמן: הצבעה בעד התקנות – הרוב נגד – מיעוט התקנות אושרו.