ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר , 2006-06-04 15:00

יעקב ליצמן: אני מחדש את הישיבה.

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים להצביע על חוק ההסדרים.

יעקב ליצמן: נעבור קודם כול על דברים שבוודאות יוצאים מן החוק.

יעקב ליצמן: פרק י"ד: יסודות התקציב – סעיפים 42-43.

יעקב ליצמן: אני מבקש מעו"ד הלית מגידו להסביר לנו על רגל אחת במה מדובר.

הלית מגידו: סעיף 29 הקיים לחוק יסודות התקציב קובע את הכלל, שאי אפשר שתנאי השכר או הפנסיה של העובדים בגוף נתמך או בגוף מתוקצב יחרגו מכפי הנהוג והמקובל במשק לגבי כלל העובדים, אלא באישור שר האוצר.

הלית מגידו: במסגרת חוק ההסדרים ביקשו להעמיק את האכיפה כלפי העובדים כאשר יש להם הסכמים מעין אלה.

הלית מגידו: סעיף 43 דן בחיוב אישי וניכוי משכר של עובדים.

יעקב ליצמן: את הסעיפים הללו אנו מפצלים.

יעקב ליצמן: מי בעד פיצול סעיפים 42-43? ירים את ידו.

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד פיצול סעיפים 42-43 מחוק ההסדרים – רוב נגד – אין נמנעים – אין פיצול סעיפים 42-43 נתקבל.

יעקב ליצמן: אני מבין שחבר הכנסת חיים אורון מאוד-מאוד לא אוהב את הפיצול הזה.

יעקב ליצמן: אתה לא צריך להגיב.

חיים אורון: הצבעתי בעדו.

ראובן ריבלין: אני מציע שהפיצול יהיה לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יעקב ליצמן: זה לא שייך אלינו.

יעקב ליצמן: אני מעביר את זה למליאה, לא לוועדת הכנסת.

יעקב ליצמן: תהיה הצבעה במליאה, ושם זה כבר לא משחק שלי.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שיוציאו את כל ה'עזים' החוצה.

שלי יחימוביץ': יש לי הערה לסדר.

שלי יחימוביץ': הסעיף של הממונה על השכר בפרק י"ד, שפוצל כרגע – הובטח לנו הבוקר על-ידי יושב-ראש הקואליציה שהוא יורד ולא מפוצל.

שלי יחימוביץ': מה שנעשה הוא בניגוד להסכם, פשוט מאוד.

יעקב ליצמן: יש לכם רק אפשרות אחת, לבקש רביזיה.

שלי יחימוביץ': אני מבקשת רביזיה.

ישראל כץ: אפשר להציע להצביע.

יעקב ליצמן: אפשר להצביע על הרביזיה, ואחר-כך להצביע ולהמית את החוק.

שלי יחימוביץ': למה חברי הכנסת אלי אפללו ואביגדור יצחקי לא נמצאים כאן?

יעקב ליצמן: אין לי אפשרות ליירט אנשים לכאן ...

ישראל כץ: אני יכול לבקש להצביע כעת בוועדה בעד ונגד?

הלית מגידו: לא, אתה צריך קודם כול לבקש רביזיה על החלטת הוועדה לפצל.

יעקב ליצמן: נתקבלה כעת החלטה בהצבעה לפצל את הפרק הזה.

יעקב ליצמן: עכשיו אתה אומר: התחרטנו, אנחנו לא רוצים לפצל, אנחנו רוצים להמית את החוק.

יעקב ליצמן: אז צריך קודם כל לבקש רביזיה על החלטת הוועדה, ואם הרביזיה תעבור נצביע פעם נוספת האם להמית את החוק או לא.

ישראל כץ: בסדר.

ישראל כץ: אני מבקש רביזיה.

ראובן ריבלין: יכולים להמית את החוק גם בשלב הבא.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת יצחקי, הצבענו על פיצול פרק י"ד, לגבי הממונה על השכר.

יעקב ליצמן: כעת אומרים חברי כנסת ממפלגת העבודה שהוסכם להוריד את הפרק לגמרי.

אביגדור יצחקי: יש סיכום בין משרד האוצר ובין מר עופר עיני יושב-ראש ההסתדרות.

אביגדור יצחקי: תיכף נציגי האוצר יציגו בפנינו את החלטתם.

יעקב ליצמן: הצבענו על פיצול החוק הזה.

יעקב ליצמן: באים חברי כנסת ממפלגת העבודה ואומרים שהובטח להם שממיתים את החוק הזה.

יעקב ליצמן: לא אכפת לי לבקש רביזיה.

אביגדור יצחקי: אז אני מבקש רביזיה.

אביגדור יצחקי: סליחה, סעיפי הממונה על השכר, בנוגע ל-2% ועוד משהו – מה הסיכום?

קובי הבר: סוכם על דעת יושב-ראש ההסתדרות שסעיף 29 יפוצל מן החוק.

שלי יחימוביץ': הוא יורד.

שלי יחימוביץ': לא מפוצל.

קובי הבר: זה היינו הך.

שלי יחימוביץ': זה לא היינו הך.

שלי יחימוביץ': יש סעיפים שמחקנו, ויש סעיפים שפיצלנו.

ראובן ריבלין: אם החוק מפוצל ממסגרת חוק ההסדרים, הכנסת ממשיכה לדון בו.

ראובן ריבלין: להרוג אותו משמע לקבוע שהוא לא קיים יותר.

חיים אורון: זה להרוג ברכות.

קובי הבר: במשך כל השנים כך נהגו בוועדת הכספים, זאת המתכונת.

קובי הבר: כשאנחנו אומרים למר עופר עיני למשל שדבר מה לא יהיה אנחנו מתכוונים שאנחנו מוציאים את זה בדרך של פיצול.

קובי הבר: יש באותו פרק י"ד, העוסק בחוק יסודות התקציב, סעיף שנוגע למשל בחיוב בכירים והגענו אתו כבר להבנות שאולי זה יחזור.

ראובן ריבלין: זה חוק שפוגע בחוק חוקתי.

קובי הבר: אז אנחנו מורידים אותו מחוק ההסדרים.

שלי יחימוביץ': אתם מורידים או מפצלים?

קובי הבר: מורידים מההצבעה עכשיו.

שלי יחימוביץ': לא מקובל עלי.

שלי יחימוביץ': זה חוק שהיה עליו קונצנזוס בין קואליציה ואופוזיציה ובין היועצים המשפטיים, כולם מיגרו אותו לגמרי.

שלי יחימוביץ': פתאום הוא חוזר אלינו?

קובי הבר: אבל אני לא רוצה שתצביעו עליו עכשיו.

יעקב ליצמן: הדיון הזה לא שייך אלי, לא שייך לאופוזיציה, אלא זה ויכוח ביניכם.

יעקב ליצמן: היות וערכתי כבר הצבעה אני מבקש שתחליטו בחוץ מה אתם רוצים ותחזרו אלי.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

ישראל כץ: מתי תהיה רביזיה?

ישראל כץ: זה כן נוגע אלינו.

יעקב ליצמן: אני אחליט.

ניסן סלומינסקי: כבר קרה שחבר הכנסת ליצמן החזיק רביזיה במשך יותר מחודשיים ימים.

אלחנן גלזר: יש לי שאלה.

אלחנן גלזר: ל-5 סעיפים לא התייחסנו.

אלחנן גלזר: לגבי שניים מהם אמרת שיעברו בחקיקה בזמן כלשהו, ולגבי עוד שלושה אמרת שזה התחשבנות שנתית והסדר מול קרנות הפנסיה.

אלחנן גלזר: האם זה יהיה, או לא יהיה?

אלחנן גלזר: איך יהיה?

אלחנן גלזר: או שזה לוקש מבית מדרשו של משרד האוצר?

שלי יחימוביץ': יש לי הצעה לסדר.

שלי יחימוביץ': בישיבה שעשינו כאן

שלי יחימוביץ': בצד נוכחתי לדעת שמתוך 9 סעיפים שאמורים להיכנס לתוקף ב-2006 רק שלושה מתוקצבים.

שלי יחימוביץ': אני מבקשת לפתור את הבעיה הזאת.

יעקב ליצמן: זה לא שייך לוועדת הכספים, עם כל הכבוד.

יעקב ליצמן: זה שייך רק לקואליציה.

שלי יחימוביץ': אני מבקשת שזה יירשם.

שלי יחימוביץ': אנחנו אמורים להצביע על זה כאן.

יעקב ליצמן: הדרך לטפל בדברים האלה היא אחת – מול הקואליציה, ובהצבעה.

יעקב ליצמן: לכן זה לא שייך אלי.

ראובן ריבלין: היא יכולה להגיש הסתייגויות.

חיים אורון: ברגע שהמסמך הונח על שולחן הכנסת, ומניחים שמישהו מתכוון לממש אותו, אם זה לא גלוי בתקציב אני מניח שיש דרכים אחרות ומבקש לדעת מה הן.

יעקב ליצמן: אם יש בעיה חברת הכנסת שלי יחימוביץ תודיע שזה מאחורי הפרגוד או מתחת לשטיח.

שלי יחימוביץ': גם אני לא יודעת על הפרגוד הזה.

חיים אורון: אנחנו צריכים לקבל תשובה מסודרת.

חיים אורון: לדעתי חובת הכנסת לקבל אינפורמציה מסודרת איך סעיפים שהם התחייבויות קואליציוניות באים לידי ביטוי.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת אבו וילן ישאל ביום רביעי את שר האוצר: "אדוני, האם יש הסכמים שלא ידועים לכנסת?

יעקב ליצמן: " אני מכיר את חבר הכנסת אבו וילן, כבר שנים הוא עושה את זה.

חיים אורון: לא זאת הבעיה.

חיים אורון: ההסכמים הונחו על השולחן.

חיים אורון: אנו מניחים שכולם הניחו אותם בונה פידה ומממשים אותם באופן תקציבי מסודר.

חיים אורון: שידווחו לנו עכשיו: הסעיף הזה נדחה בהסכמה לשנה הבאה, הסעיף הזה יחול השנה, הסעיף הזה מופיע בחוק, הסעיף הזה מופיע בתקנה.

יעקב ליצמן: את הסעיף הזה לא יבצעו.

חיים אורון: אז שיגידו את זה לפרוטוקול.

ניסן סלומינסקי: הסעיף הזה נכנס, אבל בלי תקצוב.

ראובן ריבלין: לבקשת חברת הכנסת יחימוביץ, הואיל ולא ידוע, אפשר היום בחוק התקציב, לכל משרד ייעודי שהחוק הזה צריך להתבצע על-ידו, להוסיף הסתייגות שאת רוצה את הכסף שמגיע.

ראובן ריבלין: יבוא האוצר ויגיד שזה כבר מתוקצב – מצוין.

ראובן ריבלין: שיראה היכן.

ראובן ריבלין: אם לא – ההסתייגות שלך תתקבל.

יעקב ליצמן: אני שמח מאוד שהאופוזיציה עוזרת לקואליציה.

ישראל כץ: יש לי הצעה אחת, שליד אותם סעיפים יהיה כתוב א"ג: אלוהים גדול ...

ראובן ריבלין: הסכמים צריך לקיים, בעיקר אם הם בעל-פה.

שלי יחימוביץ': לא נראה כך.

יעקב ליצמן: אם יש לכם בעיה מול יושב-ראש הקואליציה אתם יכולים לעשות מה שתרצו.

חיים אורון: לא, אני רוצה תשובה ממר יוסי גורדון.

יעקב ליצמן: לא תקבלו תשובה כעת.

ראובן ריבלין: תגישו הסתייגויות.

יעקב ליצמן: תצביעו נגד, תעשו מה שתרצו, אבל תדברו ביניכם.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: אין תשובות עכשיו.

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים לפרק ד': מסים.

יעקב ליצמן: היו לנו שתי שאלות: על הרטרואקטיביות, ועל החישוב הנפרד של בני זוג.

יעקב ליצמן: ביקשתי ממשרד האוצר שהחישוב הנפרד יחול גם על משפחות נכים, כשאחד מבני הזוג נכה.

יעקב ליצמן: אני מבקש שקודם כול תסבירו לנו את הרטרואקטיביות ואחר-כך נמשיך.

מיכל הנר: מדובר על פרק ד', סעיפים 13, 14 ו-15.

מיכל הנר: סעיף 13 מורכב מ-6 פסקאות, שמתקנות סעיפים שונים בפקודה.

מיכל הנר: פסקה (1), העוסקת בסעיף 32, מדברת על אי התרה בניכוי של הוצאות לימודים שהינן הוצאות לרכישת השכלה או מקצוע, למעט הוצאות שהן לצורך שמירה על הקיים.

מיכל הנר: פסקה (2), העוסקת בסעיף 40ד לפקודה, מרחיבה את הסעיף כך שיתיר לתת נקודות זיכוי גם על לימודי מקצוע ולא רק על לימודי הוראה.

מיכל הנר: "לימודי מקצוע" מוגדרים כ"לימודים לרכישת מקצוע בהיקף שנות לימוד הזהה ל-1,700 שעות לימוד הנהוגות במוסד להשכלה גבוהה".

ראובן ריבלין: כמה שנים זה?

מיכל הנר: בהיקף של תואר שני.

בועז סופר: חצי נקודת זיכוי ניתנת פר שנת לימודים.

בועז סופר: אם יש שלוש שנות לימודים – שלוש; אם יש שתי שנות לימודים – שתיים.

ישראל כץ: זה סעיף מיטיב.

מיכל הנר: זה סעיף שמרחיב את הסעיף שנתן חצי נקודת זיכוי רק ללימודי הוראה.

מיכל הנר: אנחנו מרחיבים את זה ללימודי מקצוע.

מיכל הנר: פסקה (3), המתקנת את סעיף 45א(ב), עוסקת בפנסיה התקציבית – אי התרת הזיכוי של 35%, אבל אנחנו מבקשים לפצל אותה.

שלי יחימוביץ': לא מקובל עלי.

שלי יחימוביץ': נאמר לי שזה יורד לגמרי.

מיכל הנר: אנחנו לא יכולים להוריד כלום.

הלית מגידו: אני חוזרת על דברי מן הישיבה הקודמת, משרד האוצר לא יכול לחזור בו מן הסעיף הזה.

הלית מגידו: אתם כוועדה יכולים להצביע נגד.

אביגדור יצחקי: האם אני יכול לדחות סעיף, להסיר אותו מסדר היום?

הלית מגידו: ניתן להעלות רק את הפסקה הזאת להצבעה.

יעקב ליצמן: אני נגד להמית.

יעקב ליצמן: הקואליציה רוצה להוריד את הסעיף, אבל אני מהאופוזיציה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, בעניין הזה אני מציע לך ללכת עם הקואליציה, וכל אימת שהיא תמשיך בדרך הזאת לתמוך בה.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להצביע על הפסקה הזאת לפני שמצביעים על החוק.

יעקב ליצמן: מי מציע את זה?

יעקב ליצמן: חברת הכנסת שלי יחימוביץ מציעה.

יעקב ליצמן: מי בעד סעיף 13(3)?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד סעיף 13(3) – אין נגד – רוב נמנעים – אין סעיף 13(3) לא נתקבל.

יעקב ליצמן: סעיף 13(3) לא נתקבל.

מיכל הנר: פסקאות (4) ו-(4א), שעכשיו מספרן ישתנה בהתאמה ל-(3) ו-(4), מתקנות את סעיף 57(ב) וסעיף 66(ה), שעניינם במתן אפשרות לעשות חישוב נפרד להכנסה של בני זוג העובדים במקום עיסוק קבוע אחד.

מיכל הנר: עד היום הסעיף הזה היה בתוך הוראת שעה שנקראת "החוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הוראת שעה)", של חבר הכנסת פורז.

מיכל הנר: התיקון בנוסח הכחול מתקן את הוראת השעה.

מיכל הנר: אנחנו הופכים את הסעיף הזה להוראת קבע.

מיכל הנר: ההוראה הזאת היתה לשלוש שנים – 2004, 2005 ו-2006 והיתה מוגבלת עד סכום הכנסה מסוים בשנים 2004 ו-2005.

מיכל הנר: בשנת 2006 אנחנו מבקשים, בד בבד עם הפיכת ההוראה להוראת קבע, להגביל את סכום ההכנסה ל-30,000 שקלים.

בועז סופר: להגדיל ולהגביל.

מיכל הנר: הסכום הזה, של 30,000 שקלים, יתואם על-פי הוראות סעיף 120א לפקודה, כפי שנכתב בפסקה 66(ה)(5).

מיכל הנר: 30,000 שקלים – זאת היתה הצעת הממשלה.

מיכל הנר: בנוסף, אנחנו מבקשים להחיל את הפסקאות הללו רטרואקטיבית מיום 1 בינואר 2006, ויש לנו לכך טעמים טובים לדעתנו, וקיבלנו גם גיבוי ממשרד המשפטים שיכול להסביר מדוע זה נשמע לו סביר.

מיכל הנר: הסברנו את זה, מנהל רשות המסים היה כאן בדיון הקודם.

ראובן ריבלין: האם זה משנה מצבם של אנשים לרעה?

מיכל הנר: לא.

מיכל הנר: אנסה להסביר.

מיכל הנר: הצעת החוק הזאת הונחה על שולחן הכנסת באוגוסט 2005.

ראובן ריבלין: זה לא אומר שום דבר.

ראובן ריבלין: אני התפרנסתי מ-1 בינואר ועד יולי - - -

יעקב ליצמן: אבל זה שנתי.

אביגדור יצחקי: כרואה החשבון שלכם אסביר בשתי דקות את העניין.

אביגדור יצחקי: יש בני זוג שעובדים ביחד באותו עסק – בחנות, במרפאת רופא השיניים או במשרד האדריכל.

אביגדור יצחקי: עד לפני התיקון של חבר הכנסת פורז, שהכניס את זה בהסכם הקואליציוני, לא הסכימו לראות את שכר האישה או את שכר בן הזוג כשכר נפרד מבן זוגו.

אביגדור יצחקי: זה גם בעל שעובד אצל אשתו.

שלי יחימוביץ': זה חוק שנוגע בעיקר לנשים.

אביגדור יצחקי: התיקון של חבר הכנסת פורז קבע שיעשו לכל אחד חישוב בנפרד.

אביגדור יצחקי: עד אז החישוב היה מאוחד, כלומר פרנסת האישה הצטרפה להכנסת הבעל, ועל סך כל ההכנסות של שניהם קבעו מיסוי.

אביגדור יצחקי: המשמעות היא שכאשר האישה באה לחשב את מיסיה בעצם היתה במס השולי של בעלה, או להיפך.

אביגדור יצחקי: חייבים לציין שרבים מהנוגעים בדבר עשו קצת פיקציה בעניין הזה, היו עושים חילופים.

אביגדור יצחקי: כלומר, אשתו של אדם אחד היתה עובדת אצל אדם שני, ואשתו של השני היתה עובדת אצל הראשון וכתוצאה מכך היתה להם אפשרות להגיד שההכנסה נפרדת.

אביגדור יצחקי: זה נעשה רק לצורכי מיסוי.

אביגדור יצחקי: דרך אגב, זה נכון בעיקר במקומות בהם ההכנסה לא ממש גדולה וזה יכול לעזור מאוד לבני הזוג, כמו בבתי-עסק קטנים – מתפרה או חנות קטנה או כל מיני גלנטריות.

אביגדור יצחקי: צריך לגרום לכך שלאישה תהיה הכנסה כלשהי משלה.

אביגדור יצחקי: אני סבור שהשכר הראוי שצריך להיקבע כתקרה הוא שכר המינימום.

אביגדור יצחקי: צריך לזכור שעל שכר המינימום אין מס, ולכן בעצם מוסיפים על כל הסכום הזה את המס השולי של הגבר והוא בעצם הולך לטובת המשפחה, או במקרה הזה ההכנסה הנקייה של המשפחה עולה בסכום המס על 30,000 השקלים האחרונים.

אביגדור יצחקי: בדיון שהיה כאן בנוכחות מנהל רשות המסים הצעתי שבמקום 30,000 שקל ייקבע ששכר המינימום השנתי הוא התקרה, וכך זה גם יוצמד למדד לאורך כל הדרך.

אביגדור יצחקי: אני סבור שיש לכך הסכמה.

אביגדור יצחקי: אני מציע שכולנו נסכים על כך.

אביגדור יצחקי: ברור שזה יחול רטרואקטיבית מתחילת שנת 2006.

בועז סופר: אגיד את הסכום: עיגלנו את זה ל-3,500 שקל כפול 12, זה 42,000 שקל במונחים שנתיים.

מיכל הנר: גם בפסקה (4) וגם בפסקה (4א).

אביגדור יצחקי: זה יהיה צמוד תמיד לשכר המינימום.

בועז סופר: כל פקודת מס הכנסה צמודה למדד.

סמדר אלחנני: לא כדאי.

חיים אורון: כמה עולה ההטבה הזאת, שאני בעדה?

בועז סופר: 100 מיליון שקל.

חיים אורון: בעבר כשחברי כנסת היו מציעים את זה נאמר לנו שזה יעלה מיליארדים.

יעקב ליצמן: מי בעד ההצעה של חבר הכנסת אביגדור יצחקי?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד סעיף 13 פסקאות (4) ו-(4א) – רוב נגד – מיעוט נמנעים – אין סעיף 13 פסקאות (4) ו-(4א) נתקבל.

יעקב ליצמן: הצעת חבר הכנסת יצחקי בסעיף 13 פסקאות (4) ו-(4א) אושרה.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

ישראל כץ: אני רוצה להבהיר באופן אובייקטיבי את המשמעות.

ישראל כץ: כלומר בשנת 2006 ניתנת הטבה בגובה 21,000 שקל.

סמדר אלחנני: פחות.

חיים אורון: זה הרטרואקטיביות.

אביגדור יצחקי: עד גובה שנתי של 42,000 שקל בשנת 2006.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, השאלה חשובה, והתשובה עוד יותר.

ישראל כץ: האם יינתן לכל אישה או גבר העונים על ההגדרה הזאת פטור עד לסכום של 42,000 שקל?

בועז סופר: כן, במונחים שנתיים.

ישראל כץ: מחקיקת החוק ועד סוף השנה?

מיכל הנר: לא, מ-1 בינואר 2006 ועד 31 בדצמבר 2006.

ישראל כץ: ומי שלא עבד, שעבד רק חצי שנה?

אביגדור יצחקי: אז ישלם על חצי השנה השני.

סמדר אלחנני: חישוב המס הוא שנתי.

יעקב ליצמן: נצביע כעת על נושא הרטרואקטיביות.

יעקב ליצמן: הם מבקשים על כך הצבעה נפרדת.

מיכל הנר: אתם הרי צריכים להצביע על כל סעיף.

מיכל הנר: זה לא קשור אלינו.

מיכל הנר: זה סעיף 15א.

ראובן ריבלין: הרטרואקטיבית היא לטובת האזרח או נגדו?

בועז סופר: אנחנו כורכים את התקרה של 42,000 שקל ברטרואקטיביות.

בועז סופר: אנחנו מסכימים לקבוע תקרה של 42,000, ובלבד שזה יהיה רטרואקטיבי.

ישראל כץ: למה עדיף לכם שזה יהיה רטרואקטיבי?

בועז סופר: בשל נוחות תפעולית.

בועז סופר: אני אומר בשיא הכנות, אחרת אנחנו לא מסוגלים להתעסק עם זה.

סמדר אלחנני: יש כאן נוסחת התאמה למדד המחירים, כמו כל התקרות הסוציאליות.

סמדר אלחנני: זה הסכום לשנת 2006 בלי התאמה או עם התאמה?

בועז סופר: זה הסכום ל-2006 בלי התאמה.

בועז סופר: זה הסכום.

סמדר אלחנני: ומה הנוסחה לשנת 2007?

בועז סופר: עם התאמה למדד – 42,000 שקל פלוס מדד.

מיכל הנר: כרגיל, על-פי סעיף 120א לפקודה פסקה (5).

יעקב ליצמן: נצביע על ההסתייגויות.

יעקב ליצמן: האם יש כאן הסתייגויות מהותיות?

יעקב ליצמן: לא נצביע על כולן.

חיים אורון: ההסתייגות של חברת הכנסת שלי יחימוביץ מהותית.

הלית מגידו: ככלל, כל הסתייגות אשר מבקשת לבטל סעיף היא על פניה מהותית.

הלית מגידו: יחד עם זאת, כמעט ואין ולו סעיף אחד בהצעת החוק הזאת אשר מי מחברי הכנסת לא הגיש בקשה לבטלו.

הלית מגידו: מכיוון שבאופן מסורתי אנחנו רואים את הבקשה לביטול לא אל מול השוני המוצע בהצעת החוק אלא אל מול המצב הקיים, אני מציעה שלא נעבור סעיף-סעיף שאותו מבקשים לבטל, אלא רק הסתייגויות שמבקשות שינויים מהותיים.

יעקב ליצמן: נצביע על הסעיף ואם מאשרים אותו אין צורך להצביע גם על ההסתייגות.

יעקב ליצמן: גם אם מוצע במקום "30,000 שקל" לקבוע "50,000 שקל" זה לא מהותי, כי כבר דיברנו על כך וזה יורד.

יעקב ליצמן: אז כל ההצעות הללו יורדות.

הלית מגידו: ההסתייגות המהותית הראשונה היא של קבוצת בל"ד, המציעה לשנות את מכסת השעות מ-1,700 שעות לימוד ל-1,200 שעות לימוד.

מיכל הנר: אנחנו מתנגדים.

מיכל הנר: יש לזה עלות תקציבית.

בועז סופר: זאת פריצה רחבה מאוד של מסגרת התקציב.

יעקב ליצמן: מי בעד הסתייגות קבוצת בל"ד?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד הסתייגות קבוצת בל"ד לסעיף 13(2)(ד) – מיעוט נגד – רוב נמנעים – 3 הסתייגות קבוצת בל"ד לסעיף 13(2)(ד) לא נתקבלה.

יעקב ליצמן: ההסתייגות של קבוצת בלד לא נתקבלה ותעלה למליאה.

הלית מגידו: ההסתייגויות הבאות של חברי הכנסת יחימוביץ, סלומינסקי, גלזר ובן ששון, לעניין שינוי הסכום מ-30,000 שקל ל-54,000 שקל.

יעקב ליצמן: זה לא מהותי.

יעקב ליצמן: ברגע שדיברנו על 42,000 שקל – כל ההסתייגויות האלה יורדות.

יעקב ליצמן: לא מצביעים על זה.

הלית מגידו: אם כך, אין יותר הסתייגויות לפרק המסים.

ישראל כץ: למה ביטול סעיפים הוא לא מהותי?

יעקב ליצמן: כי ברגע שמצביעים בעד החוק אז אוטומטית נקבע כך או כך.

ישראל כץ: אבל מבקשים לבטל סעיף, לא את כל החוק.

יעקב ליצמן: זה אותו דבר.

ישראל כץ: ביטול סעיף זה לא מהותי?

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: תעלה את זה לדיון במליאה.

יעקב ליצמן: יש לי הצעה שאני מבקש שתקבלו.

יעקב ליצמן: "בסעיף 13 להצעת החוק, אחרי פסקה (1) יבוא:

יעקב ליצמן: תחילה: "תחילתו של סעיף 13(1א), ביום י"א בטבת, התשס"ז (1 בינואר 2006).

יעקב ליצמן: " אני מדבר על משפחה בה אחד מבני הזוג נכה, שגם לו תהיה זכאות לחישוב נפרד.

חיים אורון: הוא מבקש לתת את הזכות הזאת גם לנכה.

בועז סופר: בסעיף 37, לפני כשנה בוטלה נקודת הזיכוי למי שבן זוגו אינו עובד.

בועז סופר: הרעיון היה כלכלי ומשמעותו שאנו רוצים לתמרץ יציאה לעבודה.

בועז סופר: הגיעו אלינו תלונות.

בועז סופר: אמרו שטוב שרוצים לתמרץ אנשים לצאת לעבודה, אבל יש מקרים בהם מפאת נכות פיזית זה כלל לא ניתן.

בועז סופר: חשבנו על כך פעם נוספת, בדקנו את העלות ומצאנו שהיא לא גבוהה ומסתכמת בכ-15 מיליון שקלים.

בועז סופר: לכן אנחנו מפנים את זה לסעיף 9(5), האומר: הנכות שאושרה על-ידי הביטוח הלאומי.

אביגדור יצחקי: איזה גובה נכות?

יעקב ליצמן: מה שמוכר בחוק.

בועז סופר: מי שבן זוגו נכה או עיוור, כהגדרתו בחוק, יקבל נקודת זיכוי.

סמדר אלחנני: גם קשישים מקבלים את הנקודה הזאת.

בועז סופר: צודקת הגברת אלחנני שאמרה שבזמנו ביקשתם להחריג את הגמלאים, מתוך אותו רציונל.

בועז סופר: אנחנו בעצם קובעים כאן עוד חריג.

יעקב ליצמן: על אף שהאוצר רצה להחיל את זה מ-2007, אני מתנגד ומבקש שזה יחול מ-1 בינואר 2006.

יעקב ליצמן: מי בעד ההסתייגות שלי?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד הצעת חבר הכנסת ליצמן לסעיף 13 – רוב נגד – אין נמנעים – אין הצעת חבר הכנסת ליצמן לסעיף 13 נתקבלה.

יעקב ליצמן: ההצעה שלי נתקבלה.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

סמדר אלחנני: אני רוצה להזכיר לכם שביטול נקודת הזיכוי הופיע בזמנו – וזאת היתה הצעת חבר הכנסת אלי אפללו – בתור ביטול חצי נקודת זיכוי, כיוון שנשים שאינן עובדות אינן משלמות מס בריאות.

סמדר אלחנני: זה אמור היה לפצות על עניין מס הבריאות.

סמדר אלחנני: למה זה היה חצי נקודת זיכוי?

סמדר אלחנני: בהמשך למה שאמר חבר הכנסת ליצמן, הכוונה המקורית היתה חצי נקודת זיכוי כי זה הסכום אותו משלמים למס בריאות אנשים שאין להם משכורת.

סמדר אלחנני: אני רוצה להזכיר שהביטול לא צריך להיות של נקודה שלמה, אלא של חצי נקודה.

הלית מגידו: עכשיו על הוועדה להצביע על פרק ד': מסים, סעיף 13 פסקאות (1), (2), (4), (4א) ו-(5); סעיף 14; סעיף 15 פסקאות (1), (2) ו-(3); וסעיף 15א – התחילה הרטרואקטיבית.

הלית מגידו: בנוסף לכך, על הסתייגותו של חבר הכנסת ליצמן, שהתקבלה ותהיה חלק מנוסח החוק ולא הסתייגות, לרבות התחילה שלה ב-1 בינואר 2006.

יעקב ליצמן: מי בעד פרק ד', הסעיפים שפירטה היועצת המשפטית?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד פרק ד': מסים – 10 נגד – 3 נמנעים – אין פרק ד' נתקבל.

יעקב ליצמן: פרק ד': מסים נתקבל.

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים לפרק א': מטרת החוק, לסעיף 1.

יעקב ליצמן: האם יש הסתייגויות מהותיות?

ראובן ריבלין: אני מבקש להוסיף הסתייגות של הליכוד, של חברי הכנסת כץ וריבלין.

ראובן ריבלין: אנחנו מציעים לומר כי "מטרת החוק להחזיר עטרה ליושנה".

יעקב ליצמן: אני מצטרף לזה.

הלית מגידו: לשם החוק אין הסתייגויות מהותיות.

חיים אורון: בעיני זה מהותי מאוד.

יעקב ליצמן: אני קובע שההסתייגויות לשם החוק לא מהותיות.

ישראל כץ: השם מעביר מסר.

ראובן ריבלין: אם הוגשו כל-כך הרבה הסתייגויות לשם החוק אני מציע שתצביע על הסתייגות אחת.

יעקב ליצמן: נצביע על הסתייגות אחת לשם החוק.

יעקב ליצמן: רבותי, איזה שם הכי יפה להסתייג ממנו?

חיים אורון: אני מציע ששם החוק יהיה: "אוסף חוקים מן הגורן ומן היקב לקיבוע מדיניות שעבר זמנה".

יעקב ליצמן: מי בעד הצעת חבר הכנסת אורון לשם החוק?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד הסתייגות חבר הכנסת אורון לשם החוק – 4 נגד – רוב נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת אורון לשם החוק לא נתקבלה.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: אני מבקש רביזיה.

יעקב ליצמן: מי בעד הרביזיה?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד רביזיה על החלטת הוועדה בעניין שם החוק – מיעוט נגד – רוב נמנעים – אין הרביזיה לא נתקבלה.

יעקב ליצמן: השם "אוסף חוקים מן הגורן ומן היקב לקיבוע מדיניות שעבר זמנה" לא נתקבל.

יעקב ליצמן: נצביע על שם החוק.

יעקב ליצמן: מי בעד שם החוק?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד שם החוק – רוב נגד – מיעוט נמנעים – אין שם החוק נתקבל.

יעקב ליצמן: שם החוק נתקבל.

יעקב ליצמן: נעבור לפרק א': מטרת החוק, לסעיף 1.

הלית מגידו: יש הסתייגות מהותית אחת של קבוצת מרצ.

חיים אורון: אלה פרקים מקווי היסוד הכלכליים של הממשלה.

חיים אורון: אני מציע להכניס אותם למטרת החוק.

חיים אורון: במקום המטרה הערטילאית "מדיניות כלכלית", אני מציע שיהיה כתוב : "הממשלה רואה בכלכלה יציבה וצומחת יעד לאומי מן המעלה הראשונה; הממשלה תנהל מדיניות של צדק חברתי על-ידי צמצם הפערים החברתיים".

חיים אורון: הכול הועתק מתוך ההסכם הקואליציוני שהונח לפני שבועיים על שולחן הכנסת.

יעקב ליצמן: צריך להוסיף עוד משפט אחד: "ותחזיר את הכספים הייחודיים" ...

חיים אורון: בלי תוספות, אלא העתק נקי לגמרי של קווי היסוד של הממשלה.

ראובן ריבלין: הסכם אפשר להפר.

ראובן ריבלין: חוק אסור להפר.

חיים אורון: מטרת החוק היא חלק מן החוק.

יעקב ליצמן: קיבלתי שזה לא מהותי.

הלית מגידו: הסתייגות אחרונה של חבר הכנסת ברוורמן.

אבישי ברוורמן: אני מבקש שההסתייגויות שלי לחוק ההסדרים יעלו במליאה.

יעקב ליצמן: אני מגיש הסתייגות: "מטרת החוק להרוס משפחות ברוכות ילדים".

חיים אורון: זה לא מהותי.

חיים אורון: זה יעלה למליאה.

חיים אורון: אתה תקבע בשבילי מה מהותי ואני אקבע בשבילך.

יעקב ליצמן: במקרה הזה אני עדיין קובע.

מנחם בן-ששון: לא רק שזה לא נכון, אפילו לא יפה להגיד את זה.

יעקב ליצמן: אם אתה רוצה דווקא אז אצביע על ההצעה.

יעקב ליצמן: מי בעד מטרת החוק שאני הצעתי?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: בעד הצעת חבר הכנסת ליצמן למטרת החוק (סעיף 1) – 4 נגד – רוב נמנעים – אין הצעת חבר הכנסת ליצמן למטרת החוק (סעיף 1) לא נתקבלה.

יעקב ליצמן: ההצעה שלי למטרת החוק לא נתקבלה.

הלית מגידו: אפשר להצביע על סעיף 1, שהוא פרק א'.

יעקב ליצמן: מי בעד פרק א': מטרת החוק, סעיף 1?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד פרק א: מטרת החוק, סעיף 1 – רוב נגד – 4 נמנעים – אין פרק א': מטרת החוק, סעיף 1, נתקבל.

יעקב ליצמן: פרק א': מטרת החוק נתקבל.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: נעבור לפרק ו': חקלאות.

יעקב ליצמן: היות ויש שינויים בחוק הזה, ואני מניח שהם הוכנסו לאור הסכמות שנתקבלו, אבקש ממשרד האוצר קודם כול להסביר לוועדה מה השינויים.

יעקב ליצמן: אבקש להודיע לי אם זה בהסכמה של כל חברי הקואליציה ואחר-כך נחליט.

ראובן ריבלין: לנו יש בקשה לפיצול הפרק.

אסף מאיר: לאור הנושאים שעלו בישיבה הקודמת באנו במגע עם משרד החקלאות ולאור ההערות הכנסנו מספר תיקונים, שהמהותי בהם מקובל ככל הידוע לי על שר החקלאות.

אסף מאיר: התיקון המהותי ביותר מאפשר לשרים – שר החקלאות ושר האוצר – להחיל את החוק על גידולים נוספים שלא נמצאים כרגע בחוק באופן רגיל, אם ראו שלגביהם לא ניתן לקבל הסדר ביטוח נאות, ואז החוק יחול עליהם.

אסף מאיר: זה התיקון המהותי שפותר את הבעיה שהעלו חברי הוועדה בישיבה הקודמת.

אורית נוקד: כולל בעלי-חיים ועופות?

אסף מאיר: כולל עופות, כולל בעלי-חיים.

אסף מאיר: אני מתייחס לסעיף 18(8) לתיקון, שמתקן את סעיף 6(ב) לחוק פיצוי נפגעי אסון טבע, התשמ"ט-1989.

אסף מאיר: נעשו כעת עוד כמה תיקונים נוספים.

אסף מאיר: אין חובה לשקם את הנזק אלא אם מדובר בקרקע חקלאית.

שלי יחימוביץ': הקינון ירד?

אסף מאיר: כן.

אסף מאיר: גם אין חובה לחזור ולהיות חקלאי, גם זה ירד מאז הישיבה הקודמת.

יעקב ליצמן: אז מה נשאר מהחוק המקורי?

יעקב ליצמן: זה חוק חדש לגמרי.

אסף מאיר: המהות של החוק נשארה.

אסף מאיר: שיעורי ההשתתפות העצמית פחתו גם הם – כעת זה 10% ו-20%, במקום 20% ו-30%.

אסף מאיר: אלה התיקונים המרכזיים.

אסף מאיר: התחולה היא לגבי אסונות טבע שיקרו מעתה והלאה.

ישראל כץ: היו שטפונות בצפון.

יוסי ישי: עליהם יחול החוק כפי שהוא היום.

יעקב ליצמן: על כביש ואדי ערה יש בין כה תביעה.

אסף מאיר: על שטפונות שכבר אירעו יחול החוק כפי שהוא היום, לפני התיקון, לבקשת משרד החקלאות.

אסף מאיר: במסגרת ההסכמות עם משרד החקלאות הצהרנו, ואני מצהיר גם כאן, שנעשה במשותף כל הניתן כדי שב-5 השנים הקרובות יהיה הסדר לביטוח חלופי עבור נכסים שלא חל עליהם החוק כפי שקיים היום, באותם תנאים – 80% השתתפות מדינה.

שי חרמש: אני מבקש לתקן את הסיכום שהושג עם משרד החקלאות.

שי חרמש: יש הערה אחת שאנחנו מבקשים להוציא, והיא תנאי לעניין.

שי חרמש: אני מדבר על פסקה 18(3)(ג) שמתקצבת את החוק.

שי חרמש: לא בכל מקרה חוק אסונות טבע מתוקצב, אלא אם כן למישהו יש קשרים עם ריבונו של עולם שקובע את מסגרת האסון.

שי חרמש: כל מה שנאמר עד כה מקובל עלינו, קרי: שאל תוך הביטוח הרב-גידולי ייכנסו כל אותם גידולים שלא נכנסו עד היום.

שי חרמש: העובדה שלשר האוצר ולשר החקלאות יש אפשרות להחזיר אל תוך חוק אסונות טבע גידולים שונים מקובלת עלינו.

יעקב ליצמן: אתה מגיש על כך הסתייגות?

שי חרמש: כן, בוודאי.

שי חרמש: זה התנאי כדי שהסעיף יעבור.

יעקב ליצמן: האוצר מתנגד.

חיים אורון: לי ולחבר הכנסת שי חרמש יש נוסח הסתייגות לסעיף 18.

חיים אורון: תסתכלו בדף ההסתייגויות.

אביגדור יצחקי: אומרים שכאשר יש אסון טבע צריך לתקצב אותו.

אביגדור יצחקי: מה אומר חבר הכנסת שי חרמש?

אסף מאיר: הרעיון פשוט: כאשר היא שוקלת את מגוון השיקולים, כשבאים בפניה כל הנתונים, הממשלה צריכה להחליט מה היא מסגרת התקציב, אחרי שראתה את הנתונים על היקף הנזקים.

אסף מאיר: לדעתי אין כאן בעיה.

שי חרמש: מה אתה מציע?

אסף מאיר: הממשלה רואה את היקף הנזקים ואז מחליטה מה התקציב הכולל שיעמוד לרשות זה, כמובן בכפוף להיקף.

שי חרמש: אני מציע שהחוק יהיה כפי שהיה עד היום, לא מתוקצב, ואם יהיה אסון טבע כלשהו יצטרכו להתמודד אתו.

אסף מאיר: כך כתוב.

אסף מאיר: הממשלה תקבע את זה בבוא העת.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, יש כאן כשל לוגי.

אבשלום וילן: כאשר אתה אומר שתתקצב אסון טבע זה כמו – מלחמת יום כיפור פרצה כבר אחרי שנת תל"ג.

אבשלום וילן: אתה לא יכול לעצור באמצע את הצבא ולהגיד לו: יש לך תקציב, אין לך תקציב.

אבשלום וילן: בהגדרה לוגית אסון טבע או מלחמה הם דברים של כוח עליון.

אבשלום וילן: מה אתה מציע?

אבשלום וילן: אתה עושה כאן הבה נתחכמה.

אבשלום וילן: אתה אומר: על-פי ההגדרה שלי לא משנה מה גודל האסון, אני מחליט בכמה אתקצב אותו.

אבשלום וילן: אז מה כל רעיון הביטוח לאסון טבע?

חיים אורון: אם אנחנו מדברים עכשיו לא לצורך הפולמוס, בכל החלטת ממשלה יופיע סעיף תקציבי.

חיים אורון: לכן לא תוכל לברוח מזה.

חיים אורון: כלומר, יוכרז אסון טבע, הממשלה תקבע קריטריונים ותגיד שהיא מקציבה את הסכום הזה.

חיים אורון: ההבדל בין הנוסח שאמרת בדבריך ובין הנוסח המופיע בהסתייגות שחבר הכנסת שי חרמש ואני ניסחנו, שאנחנו קבענו את הנורמה.

חיים אורון: ההסתייגות הזאת אומרת: על-פי הנורמה כל ענפי החקלאות מבוטחים בביטוח רב-סיכוני.

חיים אורון: יש מקרים שאתם מחליטים להוציא ענף כלשהו מן הכלל, למשל כי בענף הפטם של הפרגיות הקטנות יש הסכם ביטוחי פרטי הרבה יותר טוב מהדבר הזה, סחתיין.

חיים אורון: אבל זאת הנורמה.

חיים אורון: אתם אומרים: נתנו הצהרה לפרוטוקול שזאת הנורמה, והשרים יבחנו את זה בחיים.

חיים אורון: אנחנו יודעים איך השרים יבחנו בחיים: יציעו עכשיו הסדר, שחלק מהאנשים יגידו שהוא גבוה מדי או נמוך מדי והשתתפות עצמית וכולי.

חיים אורון: החוק הזה בא פעם אחת לקבוע במפורש: יש נורמה בחקלאות שמתבצעת כהלכה גם מבחינה כלכלית בפירות ובהדרים ואנחנו משיתים את הנורמה הזאת על כל ענפי החקלאות.

חיים אורון: עכשיו יילכו השרים ויתקינו תקנות, כפי שכתוב כאן.

חיים אורון: זה לא משחרר את השרים.

חיים אורון: לכן אם זה יתקבל כך תופיע ההסתייגות הזאת במסגרת החוק.

אלי אפללו: מבחינת הקישור יתכן ונפלה כאן אי-הבנה.

סמדר אלחנני: אני שואלת את נציג האוצר, האם הממונה על הביטוח באוצר היה מאשר לאיזו חברת ביטוח התבטאות כזאת?

סמדר אלחנני: אתה יודע היטב, יש סיכונים לנזקי טבע ואתה צריך להתחיל לתקצב את זה כקרן.

סמדר אלחנני: שום חברת ביטוח לא היתה מקבלת אישור להתבטאות כזאת.

אביגדור יצחקי: כתוב בפסקה 18(3)(ג): "הכריזה הממשלה על אסון טבע כאמור בסעיף קטן (א), תחליט מהי מסגרת התקציב הכולל שיוקצה לשם הערכת הנזקים עקב אסון הטבע ולשם תשלום הפיצויים בשל הנזקים כאמור".

אביגדור יצחקי: אני יכול להגיד: ברגע שיש אסון טבע הממשלה רואה מה גובה הנזק ואז מודיעה שהתקציב הוא מיליארד שקל.

אביגדור יצחקי: אני לא מבין כל-כך את ההבדל בין הנוסח של חברי הכנסת אורון וחרמש ובין הנוסח בהצעת החוק.

יעקב ליצמן: אתה תומך בחבר הכנסת שי חרמש?

אביגדור יצחקי: אני רוצה לתמוך במה שנותן פתרון.

אביגדור יצחקי: זה לא שייך לא לחבר הכנסת שי חרמש, לא לחבר הכנסת חיים אורון ולא למשרד האוצר.

אבישי ברוורמן: אתה צריך שם תוספת תקציב.

אביגדור יצחקי: אתה לא צריך להכניס תוספת תקציב עכשיו.

אביגדור יצחקי: כאשר קורה אסון טבע מחליטה ממשלת ישראל כמה כסף צריך להקצות כדי לכסות את הנזקים.

יעקב ליצמן: ואם ממשלת ישראל היא אסון טבע?

יעקב ליצמן: ...

שי חרמש: בסעיף שמעל לכך, סעיף 18(3)(ב)(3), כתוב: "סבירות הקצאת המשאבים הנדרשים בהתאם לפסקאות (1) ו-(2), בהתחשב במגבלות תקציב המדינה ובסדרי העדיפויות של הממשלה בהקצאת משאבים".

שי חרמש: לפיכך יתכן שלא יפצו את החקלאים.

סופה לנדבר: תקחו לדוגמה את שפעת העופות שהתפרצה כאן בשנה האחרונה ותבהירו איך זה יתפרש לאור תיקון החוק.

סופה לנדבר: אני מבקשת לקבל הסבר כי המהות קשורה לשאלה איך מפרשים את החוק הזה.

אסף מאיר: לשאלתך על שפעת העופות, במקרה הזה פעלנו על-פי חוק פקודת מחלות בעלי-חיים.

אסף מאיר: שפעת העופות לא הוכרזה כאסון טבע ויש מספר הסברים לכך.

סופה לנדבר: אבל מחלה זה אסון טבע.

אסף מאיר: בהקשר הספציפי הזה, לא.

ישראל כץ: אם מכריזים עליה כאסון טבע אז היא כן.

ראובן ריבלין: אם לא הייתם נותנים 35 מיליון שקל כדי לפצות את החקלאים שנפגעו משפעת העופות בכל בית היתה שפעת עופות היום.

קריאה: הם עוד לא קיבלו את הכסף.

ראובן ריבלין: אם עוד לא קיבלו אז בפעם הבאה תתפשט שפעת העופות.

ראובן ריבלין: הצלחנו להתגבר רק כי נתנו כסף.

אביגדור יצחקי: אני מודיע שפסקה 18(3)(ב)(3) יורדת.

חיים אורון: אני לא רוצה להסתיר, ואל תגידו לי שזה אמבוש, זה לא אמבוש.

חיים אורון: החוק על נזקי טבע הגדיר באופן מדויק מאוד מהו נזק טבע והתייחס לנושא התשתיות.

חיים אורון: במציאות בה חלק מהחקלאות מעוגן בהסכם שנקרא "הסכם הפירות וההדרים", וחלק מהחקלאות נמצא בכל מיני מחוזות אחרים, ההסתייגות שלי באה להסדיר את כל מבנה הביטוח בחקלאות ואת המבנה של פיצוי על נזקי טבע, ומטילה על שרי האוצר והחקלאות להחיל אותו הסכם שקיים בפירות ובהדרים על כל ענפי החקלאות.

חיים אורון: נכון, זאת ההסתייגות.

חיים אורון: לכן אני בפרלמנט.

חיים אורון: אני לא חייב לקבל את מה שאתם מציעים.

חיים אורון: אני פונה לחברי הכנסת להצביע בעד הצעתי, ואז ייווצר מבנה חוקי שלם שבתוכו יפעלו לטיפול בנזקי טבע על-פי החוק.

חיים אורון: אני מבקש שיצביעו בעד ההסתייגות שלי, והיא כן שייכת לעניין.

יעקב ליצמן: קודם כול הם רוצים לפצל את הסעיף הזה.

חיים אורון: פסקה 18(3)(ב)(3) לא שייכת.

חיים אורון: אם ההסתייגות שלי לא תתקבל אצביע נגד כל החוק.

אביגדור יצחקי: לא חייבים לקבל את ההסתייגות שלך.

חיים אורון: מי אמר שחייבים?

חיים אורון: אבל אני רוצה להסביר לחברים מדוע ההצעה שלי טובה.

אביגדור יצחקי: עומד כאן מנכ"ל משרד החקלאות.

אביגדור יצחקי: עם כל הכבוד, עמלו על הסכם, דנו והגיעו לנוסח הזה.

חיים אורון: סלח לי, הוא פעם עבד אצלי.

חיים אורון: אני לא עובד אצלו.

יעקב ליצמן: חתמו על ההסכם?

יוסי ישי: חבר הכנסת חרמש ביקש לפרוטוקול שמשרד האוצר יבהיר שההסכם הרב-סיכוני יוחל - - - האוצר נתן תשובה חיובית.

חיים אורון: אבל אני רוצה שזה יופיע בחוק.

שי חרמש: רוצה, אבל לא יוצא.

חיים אורון: בסדר, כל אחד והמקום שלו.

יעקב ליצמן: מי בעד הוצאת סעיף 18(3)(ב)(3)?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד הוצאת סעיף 18(3)(ב)(3) – רוב נגד – אין נמנעים – 3 ההצעה להוציא את סעיף 18(3)(ב)(3) נתקבלה.

יעקב ליצמן: הוחלט להוציא את סעיף 18(3)(ב)(3).

ראובן ריבלין: זה שהצבענו בעד לא אומר שאנחנו בעד כל החוק.

הלית מגידו: יש שתי הסתייגויות מהותיות.

הלית מגידו: האחת, של חבר הכנסת אורון, כפי שהוצגה כאן, בעניין ההסדר הביטוחי של 80%-20%.

הלית מגידו: הוא מציע לומר: "על אף האמור בכל דין, שר החקלאות ופיתוח הכפר ושר האוצר יגבשו הסדר ביטוח רב סיכוני לכל ענפי החקלאות ...".

יעקב ליצמן: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אורון לסעיף 18(1) – 6 נגד – רוב נמנעים – ההסתייגות של חבר הכנסת אורון לסעיף 18(1) לא נתקבלה.

אבשלום וילן: חבר הכנסת סלומינסקי, אתה מייצג כאן 90 ישובים שחיים מחקלאות ועל ראשם עושה עסקאות אפלות ומונע ביטוח לכל סוגי החקלאות.

אבשלום וילן: יש 76 מושבי הפועל המזרחי ואתה אמור לייצג אותם.

יעקב ליצמן: עוד פעם, מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אורון?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אורון לסעיף 18(1) – 6 נגד – 9 נמנעים – 1 ההסתייגות של חבר הכנסת אורון לסעיף 18(1) לא נתקבלה.

יעקב ליצמן: ההסתייגות של חבר הכנסת אורון לסעיף 18(1) לא נתקבלה.

חיים אורון: כמה עולה ההימנעות הזאת (של חבר הכנסת סלומינסקי)?

חיים אורון: אפשר לדעת את המחיר?

חיים אורון: המונה עובד ...

ראובן ריבלין: אם היתה מתקבלת ההסתייגות, כמה זה היה עולה?

קריאה: זה לא היתה עולה כלום.

קריאה: זה עניין של גישה.

אבשלום וילן: חייבים לקרוא את ההסכם עם המפד"ל.

אבשלום וילן: כמה שילמתם?

אבשלום וילן: כמה זה עולה?

אביגדור יצחקי: יש עוד הסכמים שטרם הונחו על שולחן הכנסת.

אבשלום וילן: אתה חייב להקריא את זה לפני שאני שואל.

אבשלום וילן: כל הסכם עם המפד"ל אתה חייב להקריא לפני כל הדברים.

ראובן ריבלין: המפד"ל הצביעה כדרכה בקודש ...

יעקב ליצמן: רבותי, אנחנו מצביעים על ההסתייגות של קבוצת בל"ד, שרוצים להחיל את החוק על כל הבתים גם כן, בנוסף לתשתיות חקלאות.

יעקב ליצמן: מי בעד ההסתייגות של בל"ד?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד ההסתייגות של קבוצת בל"ד לסעיף 18(1) – אין נגד – רוב נמנעים – 3 ההסתייגות של קבוצת בל"ד לסעיף 18(1) לא נתקבלה.

יעקב ליצמן: ההסתייגות של קבוצת בל"ד לסעיף 18(1) לא נתקבלה.

יעקב ליצמן: אנחנו מצביעים על כל פרק ו: חקלאות.

הלית מגידו: אציין על אלו סעיפים מצביעים: סעיף 18 פסקאות (1), (2) ו-(3), בפסקה (3) למעט סעיף קטן (ב) פסקה (3) שמדברת על סבירות הקצאת המשאבים, על פסקאות (4), (5), (6), (7) ו-(8), וכן על סעיף 18א שעניינו התחולה.

יעקב ליצמן: מי בעד פרק החקלאות?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד פרק ו': חקלאות – 9 נגד – 2 נמנעים – פרק ו: חקלאות נתקבל.

יעקב ליצמן: פרק ו': חקלאות נתקבל.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

אלי אפללו: חבר הכנסת אורון, כך אתה דואג לחקלאים?

יעקב ליצמן: נעבור לפרק ב': ביטוח לאומי.

יעקב ליצמן: אני מבקש שתודיעו לפרוטוקול האם האוצר מבקש לפצל סעיפים שונים.

חיים אורון: מדוע לא נכנסו כל ההסתייגויות שלי?

חיים אורון: למשל על קצבת ילדים.

חיים אורון: זה הופיע בנוסח הכחול ואני רוצה להגיש הסתייגות.

גיל שבתאי: זה הוצא במליאה.

יעקב ליצמן: איזה סעיף בביטוח הלאומי הממשלה מבקשת לפצל?

רביב סובל: סעיף 2(1)(ג) פוצל כבר במליאה.

רביב סובל: כל סעיף 2 פוצל כבר במליאה.

רביב סובל: אנחנו מבקשים לפצל גם- - -

יעקב ליצמן: אני מבקש שמישהו יודיע לפרוטוקול אילו סעיפים אתם רוצים להוציא או לפצל.

גיל שבתאי: בהחלטת מליאת הכנסת ב-17 במאי הוחלט לפצל את סעיפים 2(1), 2(13), 3, 5 ו-6.

יעקב ליצמן: זה כבר פורסם.

אבשלום וילן: מה נשאר?

רביב סובל: אנחנו מבקשים לפצל גם את סעיף 4(ד).

אביגדור יצחקי: אני מבקש שיסבירו כל אחד מן השינויים ויבהירו מה מספר הסעיף ומה העמוד.

יעקב ליצמן: הוא הסביר עד כה אילו דברים פוצלו במליאה.

יעקב ליצמן: עכשיו הוא אומר מה עוד יפוצל.

אביגדור יצחקי: (2), (3), (5) ו-(6) זה סעיף שנוגע לימי השירות הצבאי הסדיר הנכללים.

אביגדור יצחקי: האם זה פוצל?

רביב סובל: סעיף 2(5), אליו התייחסת, לא פוצל.

יואל בריס: במליאה פוצלו סעיפים 2(1), 2(13), סעיף 3 בעמוד 301 וסעיפים 5 ו-6 בעמוד 302.

יעקב ליצמן: שואלים מה עם סעיף 2(2), לגבי החשב הכללי.

יואל בריס: סעיף 2(2) לא פוצל.

יעקב ליצמן: פסקה 2(5) לא פוצלה, פסקאות 2(3) ו-2(4) לא פוצלו.

יעקב ליצמן: מי רוצה לפצל את זה?

חיים אורון: אני.

יואל בריס: הערה קטנה שרצינו להגיד כהשלמה, שסעיף 4(ד), בעמוד 302 למעלה, הוא סעיף תחולה של סעיף שפוצל.

יואל בריס: סעיף התחולה לא פוצל ועכשיו צריך לפצל גם אותו כי הוא הולך יחד עם סעיף 3.

יעקב ליצמן: מישהו דורש לפצל עוד משהו כאן?

חיים אורון: אני מבקש לפצל את פסקה 2(2).

יעקב ליצמן: זאת הסתייגות מהותית ונצביע עליה בהמשך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, את פסקה 2(2) אתה מבקש לפצל ואילו על כל השאר להצביע נגד?

חיים אורון: זאת בקשה עניינית.

חיים אורון: אני מבקש לפצל בדרך של להרוג.

חיים אורון: את השאר, אחר-כך.

אביגדור יצחקי: אנחנו בעד פיצול סעיף 2(2), שעניינו מינוי החשב הכללי.

אביגדור יצחקי: אני מבקש להצביע.

יעקב ליצמן: לפצל את פסקה 2(2) או להמיתה?

יעקב ליצמן: חברת הכנסת יחימוביץ, תצביעי אתי, תקשיבי לי טוב.

יעקב ליצמן: אני מבטיח לך שלא יקרה לך כלום בשל כך.

יעקב ליצמן: אם הסעיף יעבור אז הוא יפוצל.

יעקב ליצמן: יש שתי הצבעות: קודם כול נצביע מי בעד ומי נגד פסקה 2(2), ואם יהיו בעד נצביע האם לפצל את הפסקה.

אביגדור יצחקי: זה לא טוב.

אביגדור יצחקי: אם יצביעו מי בעד ומי נגד הפסקה זה עשוי להוריד את החוק.

יעקב ליצמן: אז מה?

יעקב ליצמן: אם זה נופל, נופל.

יעקב ליצמן: נצא להתייעצות סיעתית של 5 דקות.

יעקב ליצמן: אני מציע להמית את הפסקה הזאת.

אביגדור יצחקי: בואו נעבור בינתיים לסעיף הבא.

אביגדור יצחקי: אולי אתן לכם להמית את הפסקה הזאת.

רביב סובל: בסעיף 2, פסקאות (3), (4), (5) ו-(6) - - -

אביגדור יצחקי: לגבי צמצום ימי שירות צבאי, יש הצעה.

אביגדור יצחקי: אפשר לבחור באחד משני דברים.

אביגדור יצחקי: מבחינתנו בעייתי שלחייל ממחר בבוקר לא ייכללו ימי השירות שלו לצורך הזכאות לדמי אבטלה.

אביגדור יצחקי: יחד עם זה יש הצעת פשרה, לדחות את תחולת החוק בשנה.

אביגדור יצחקי: בנוסף, עד היום כל חייל שהלך להכשרה מקצועית קיבל 70% דמי אבטלה.

אביגדור יצחקי: אנחנו מציעים להעלות את זה ל-100% דמי אבטלה.

אביגדור יצחקי: היום יש לו הגבלה של 6 חודשים ואנו מציעים שמי שיילך להכשרה מקצועית – זה לא יהיה מוגבל לו לחצי שנה אלא ללא הגבלת זמן עד תום תקופת ההכשרה.

ראובן ריבלין: זה הרבה יותר הגיוני.

יעקב ליצמן: היות וביקשתי התייעצות סיעתית, יש לך 5 דקות לנסח את הדברים שאמרת ונצביע עליהם.

אביגדור יצחקי: אולי כדאי קודם כול לעבור על כל הסעיפים של הביטוח הלאומי, שנתייעץ על כולם ביחד.

אביגדור יצחקי: לגבי עבודה לא מתאימה – אני מבקש לפצל את סעיפים 2(7) ו-4(ג).

ראובן ריבלין: הפשרה שמציע משרד האוצר, כפי שמנוסחת בפסקה 2(7), אינה טובה.

רביב סובל: אין שום שינוי בנוסח בפסקה 2(7).

ראובן ריבלין: הצעתי לכם עוד לפני 5 חודשים לפצל את זה מחוק ההסדרים.

אביגדור יצחקי: לגבי עבודה לא מתאימה – מאחר ואנחנו חלוקים על התמריץ והתועלת של הדבר הזה, יש לנו כאן בעיה.

אביגדור יצחקי: על אף כל ההסברים – ואני בדרך כלל מבין לאט – לא הבנתי איך לאדם יש מוטיבציה ללכת לעבודה שלא מתאימה לו ולא לקבל דמי אבטלה.

אביגדור יצחקי: לכן אנחנו מבקשים לפצל את זה.

אביגדור יצחקי: לגבי סעיף 2 פסקאות (8) עד (12), לגבי עולי הפלאשמורה – אני מציע שנצביע בעד.

יעקב ליצמן: אלה כל הסעיפים?

יעקב ליצמן: ביקשתי 5 דקות התייעצות סיעתית.

יעקב ליצמן: (הישיבה נפסקה ב-16:40 ונתחדשה ב-17:00)

יעקב ליצמן: אני מחדש את הישיבה.

יעקב ליצמן: היו לנו שתי הסתייגויות.

יעקב ליצמן: קודם כל נצביע על ההסתייגות שלי, להמית את סעיף 2(2).

אביגדור יצחקי: אדוני היושב-ראש, זאת בקשה אישית שלך?

אביגדור יצחקי: זה חשוב לך נורא?

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: מי בעד סעיף 2(2)?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד סעיף 2(2) – אין נגד – רוב נמנעים – סעיף 2(2) לא נתקבל.

יעקב ליצמן: סעיף 2(2) לא נתקבל.

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים להצעה של חבר הכנסת אביגדור יצחקי בעניין ההכשרה המקצועית.

ישראל כץ: יש לי הערה לסדר.

ישראל כץ: היינו באמצע הצבעה על ההסתייגות שלו והפסקת את הישיבה ל-5 דקות.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת יצחקי, אני מבקש שתגיד בקצרה מה אתה מציע ונשמע את דין האוצר, האם הם מסכימים, ואחר-כך נצביע.

אביגדור יצחקי: בסעיף 2 פסקאות (3)-(6) ובסעיף 4(ב) מדובר על צמצום ימי ההכשרה של חיילים.

אביגדור יצחקי: היום חיילים, על בסיס שירותם בצבא במשך 3 שנים, יכולים לקבל דמי אבטלה.

יעקב ליצמן: אתה לא אומר את מספרי הסעיפים הנכונים.

גיל שבתאי: הוא מתייחס לסעיף 4(א) בנוסח המונח על שולחן הוועדה.

יעקב ליצמן: מה אתה מבקש לעשות בסעיפים הללו?

אביגדור יצחקי: אני מבקש שהוועדה תקבל את הסעיפים ותדחה את התחולה בשנה, ולקבל הסכמה ממשרד האוצר לגבי הכשרה מקצועית.

יעקב ליצמן: האם האוצר מסכים על הסעיפים הללו?

קובי הבר: לגבי הדחייה בשנה – כן.

ישראל כץ: זה עד 1 בינואר 2008?

אביגדור יצחקי: כן.

יעקב ליצמן: אני שמח שהקואליציה הצטרפה לאופוזיציה.

אביגדור יצחקי: תחילה ב-1 בינואר 2008.

רביב סובל: שנה מיום התחילה.

שלי יחימוביץ': יושב-ראש הקואליציה אומר דבר אחר.

קובי הבר: לגבי ההכשרה המקצועית, אנחנו מבצעים עכשיו עבודה עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה ועם התאחדות התעשיינים כדי לראות איך נוכל להקל על ההכשרה המקצועית לחיילים משוחררים – בין באמצעות מלגות כאלה או אחרות, בין דרך התחייבות של מקומות התעסוקה.

קובי הבר: תוך כחודשיים נסכם את הנושא הזה ואז נחזור לוועדה ונציג את הסיכום בפניכם.

אביגדור יצחקי: אם כך, השנה תיספר מיום הפעלת תוכנית ההכשרה.

קובי הבר: אל תקשור בין שני הדברים.

קובי הבר: עם המלונות אנחנו עומדים לסכם את הדברים כבר תוך 2-3 שבועות ואילו עם התעשיינים ייקח לנו קצת יותר זמן.

קובי הבר: אני לא יכול להגיד מועד.

קובי הבר: אל תקשור בין שני הסעיפים.

קובי הבר: אחזור לוועדה עם תשובה עד 1 באוגוסט.

חיים אורון: אז בואו נפצל, ותבוא ב-1 באוגוסט עם הכול.

אביגדור יצחקי: לא לפצל.

אביגדור יצחקי: אם נפצל אצלם משהו, זה יותר גרוע מאשר לא לעשות כלום.

חיים אורון: מה זה "אצלם"?

חיים אורון: הם עובדים אצלך, לא להיפך.

קובי הבר: נחזור אליכם עוד לפני שהכנסת יוצאת לפגרה.

יעקב ליצמן: נקבל את מה שתיאר מר קובי הבר על ההכשרה ויתר הדברים.

יעקב ליצמן: משרד האוצר התחייב בפנינו לשוב לכאן – אני לא יודע אם באוגוסט – שבחוק ההסדרים הבא - - -

קובי הבר: לא, זה לא בחקיקה.

קובי הבר: זה לא בהכרח מחייב חקיקה.

יעקב ליצמן: אני כן רוצה חקיקה.

יעקב ליצמן: אחרת, זה לא יהיה.

ישראל כץ: עד אז כבר לא יהיה חוק הסדרים.

חיים אורון: חבר הכנסת ליצמן, אם לא תעצור את זה – הם לא יבואו לכאן.

חיים אורון: שיבואו לכאן שוב עם הכול.

קובי הבר: אנחנו עושים את זה לא בגלל הסעיף הזה.

קובי הבר: שני הסעיפים הללו לא קשורים זה לזה.

קובי הבר: לגבי הכשרה מקצועית – אנחנו עושים את זה מאינטרסים של שוק העבודה.

ישראל כץ: מה היו התנאים?

ישראל כץ: אני לא מבין, היתה הצעה אחת.

סמדר אלחנני: איזה הסדר אתה צריך לסגור?

אביגדור יצחקי: היום חייל שמשתחרר ורוצה הכשרה מקצועית מקבל 70% ממה שמגיע כדמי אבטלה, ולא 100%, ורק לתקופה מרבית של חצי שנה.

אביגדור יצחקי: מוצע לשנות את זה ולקבוע שיקבל 100% על ההכשרה, וכן שלא תהיה הגבלה בזמן ההכשרה.

ישראל כץ: מי מציע את זה?

אביגדור יצחקי: זאת הצעה שלנו.

אביגדור יצחקי: אין צורך בחקיקה לעניין זה.

אביגדור יצחקי: מנכ"ל משרד ראש הממשלה רוצה לעשות את זה.

אביגדור יצחקי: הם לא נגד.

אביגדור יצחקי: הם בעד.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת אביגדור יצחקי, על מה אתה מציע שנצביע, על ההצעה של מר הבר או על ההצעה שלך?

יעקב ליצמן: ההצעה שלכם שונה.

אביגדור יצחקי: אני רוצה שתצביע על ההצעה הבאה: תחילת החוק בעוד שנה, ובינתיים הם יתארגנו.

יעקב ליצמן: הוא אומר: התחילה – שנה ממועד תחילת החוק.

יעקב ליצמן: האם אתה מסכים לזה?

קובי הבר: כן, שנה מתחילת החוק.

יעקב ליצמן: יש לנו הסכמה אחת.

יעקב ליצמן: מה לגבי המהות?

יעקב ליצמן: מה אתה מציע?

יעקב ליצמן: מר הבר מציע משהו אחר.

אביגדור יצחקי: אני מציע שהם יסדירו את זה.

אביגדור יצחקי: חייל שיוצא להכשרה מקצועית – וזה יעודד אותו לצאת להכשרה מקצועית – יקבל במקום 70% דמי אבטלה 100% דמי אבטלה, ותקופת ההכשרה לא תהיה מוגבלת בחצי שנה אלא תהיה בלתי מוגבלת.

יעקב ליצמן: האם האוצר מסכים להצעה?

קובי הבר: בעיקרון מה שחבר הכנסת יצחקי אומר מקובל עלינו.

קובי הבר: טרם נקבעה הטכניקה והשיטה.

קובי הבר: ומה זה "בלי הגבלה"?

קובי הבר: אני לא יודע מה זה.

קובי הבר: העיקרון מקובל עלינו ואנחנו נחזור עם הפתרון לכנסת.

ראובן ריבלין: מה עשיתם בינתיים?

ראובן ריבלין: למה זה בחוק ההסדרים?

ראובן ריבלין: אנחנו צריכים להצביע על זה.

קובי הבר: בחוק ההסדרים יש את מה שמונח כאן, עם תחילה בעוד שנה.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת יצחקי, מה קורה כאן?

יעקב ליצמן: אתם רוצים עוד 5 דקות?

יעקב ליצמן: אני יכול בינתיים להמשיך הלאה.

אביגדור יצחקי: לא.

אביגדור יצחקי: אנחנו מאשרים את החוק ודוחים בשנה את התחילה שלו.

ישראל כץ: אבל זה לא החוק שאתה מציין.

רביב סובל: בסעיף 4(א) יהיה כתוב "שנה מיום תחילתו של חוק זה".

ראובן ריבלין: עם זה אין בעיה.

ראובן ריבלין: אנחנו במילא נצביע נגד כי אנחנו רוצים לבטל את זה.

ישראל כץ: מה קורה בשנה הקרובה?

אביגדור יצחקי: בשנה הקרובה – כלום.

אביגדור יצחקי: יישאר מה שהיה.

ישראל כץ: ומה קורה עם החיילים בינתיים בשנה הזאת?

אביגדור יצחקי: בשנה הזאת הם בינתיים מסיימים את נושא ההכשרה.

קובי הבר: החיילים מקבלים מה שהם קיבלו עד כה.

חיים אורון: זה היה חוק שהרע את התנאים.

חיים אורון: כעת דוחים את ההרעה.

אביגדור יצחקי: לא בטוח שזה היה רע.

קובי הבר: היום חייל שמשתחרר, בלי שום תיקון יכול ללכת מהבקו"ם ללשכת העבודה ולחתום.

קובי הבר: אם הוא רוצה הכשרה מקצועית, מקזזים לו 30% מדמי האבטלה.

קובי הבר: אנחנו מציעים שבשנה הקרובה לא יהיה שום שינוי.

קובי הבר: בשנה הקרובה חייל היוצא מן הבקו"ם יוכל ללכת ללשכת העבודה, לחתום ולקבל דמי אבטלה, כפי שהיה עד עכשיו.

ישראל כץ: ומה עם הכשרה?

קובי הבר: הוא יוכל לקבל הכשרה מקצועית.

קובי הבר: כרגע מפחיתים לו אוטומטית 30%.

קובי הבר: אנחנו מציעים שהחל מעוד שנה זה לא יקרה יותר.

קובי הבר: יש לנו שנה לכאורה להסדיר את זה כדי לאזן, אבל אני אומר לכם שנבוא עם תשובה כבר בעוד חודשיים, לא בעוד שנה שלמה.

קובי הבר: יש לכם די זמן לתפוס אותנו בעסק הזה.

קובי הבר: אנחנו נמצא פתרון מקצועי להכשרה.

ראובן ריבלין: אבל בינתיים אתה מאשר את ההסדר שאתה קובע כאן.

אביגדור יצחקי: מתי נכנס נושא ההכשרה לתוקף?

קובי הבר: מעוד שנה.

ראובן ריבלין: מר קובי הבר נוהג לדייק.

ראובן ריבלין: הוא אומר כדלקמן: לפניכם יש הצעה.

ראובן ריבלין: לגבי נושא אחד אני מסכים, שהתחילה תהיה שנה מיום ההצבעה בקריאה שלישית על החוק.

ראובן ריבלין: לעומת זה כל ההסדרים האחרים, שאני מתכוון באוגוסט להודיע לכם אם אני מסכים לשנות אותם - - -

רביב סובל: לא האם יש הסכמה, אלא איך נעשה את זה.

רביב סובל: בחודש אוגוסט נודיע לכם איך אנחנו מתמודדים עם ההכשרה המקצועית של החיילים.

ראובן ריבלין: אתה כבר אומר שאם לא נעגן את מה שהוא אומר אז לאוגוסט הבא קבעת כבר הסדר.

ראובן ריבלין: אז תחזרו לכאן בעוד חודשיים ונשנה את זה.

רועי קרת: אני מהביטוח הלאומי.

רועי קרת: אני רוצה לתקן טעות ששמעתי.

רועי קרת: היום חייל משוחרר שסיים 12 שנות לימוד, תקופת ההכשרה המוכרת שלו מוגבלת ל-70 ימים.

רועי קרת: כלומר הוא יכול לקבל דמי אבטלה ל-70 יום בתוך תקופת ההכשרה, ולא ל-6 חודשים, ומורידים לו גם 30%.

רועי קרת: הוא מקבל את דמי האבטלה במשך 70 ימים לכל היותר וביום ה-71 מפסיק לקבלם.

ישראל כץ: כלומר אם זה יימשך עוד שנה זה גרוע.

יעקב ליצמן: אני מצביע על מועד התחילה.

חיים אורון: אני מציע שקודם כול תצביע על פיצול בונה פידה.

חיים אורון: אם תבואו בעוד חודש והכול יהיה גמור נאשר את החוק.

ישראל כץ: אני מציע לקבל את התיקונים של חבר הכנסת אביגדור יצחקי, אך לדחות את תחולתם בחודשיים כדי לתת להם זמן להתארגן.

יעקב ליצמן: אני מצביע על סעיף 4(א), הקובע את מועד התחילה: "שנה מיום תחילתו של חוק זה", במקום "ביום התחילה" כפי שהוצע מלכתחילה.

יעקב ליצמן: מי בעד השינוי הזה?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד סעיף 4(א), עם התיקונים – רוב נגד – אין נמנעים – 4 סעיף 4(א) המתוקן נתקבל.

יעקב ליצמן: סעיף 4(א) נתקבל.

יעקב ליצמן: נעבור לוויכוח השני שהתנהל כאן.

אביגדור יצחקי: אין ויכוח.

אביגדור יצחקי: תוך חודשיים נביא הצעה להכשרת חיילים משוחררים.

יעקב ליצמן: אבל זה לא בחוק.

יעקב ליצמן: נעבור להצבעה על כל החוק.

חיים אורון: יש הצעה קודמת לפצל את החוק.

חיים אורון: אני מתכוון לפיצול במשמעות פיצול, לדון על זה תוך חודש-חודשיים, כאשר כל החבילה תהיה גמורה, ואז נצביע על החוק.

חיים אורון: אני לא בעד להרוג אותו.

ראובן ריבלין: ושמשרד האוצר יביא את ההסדר.

חיים אורון: אם יביאו חבילה שלמה עם הטבה להכשרה מקצועית, כשיביאו אותה נשמח לאשר.

אביגדור יצחקי: הביאו כבר.

אביגדור יצחקי: זה יסודר.

חיים אורון: כאשר זה יובא אלינו נאשר את החוק.

אביגדור יצחקי: אם תוך חודשיים לא יביאו את זה תוכלו אז להחליט להחיל את זה רק עוד 3 שנים.

ראובן ריבלין: הוא אומר:

ראובן ריבלין: תאשר חוק עכשיו ובאוגוסט אגיד לך מה הוא מכיל.

אביגדור יצחקי: אם לא יביא, תוכל לדחות את התחולה בעוד שנתיים.

קריאה: אז למה לא להכניס את זה בחוק ההסדרים הבא?

יעקב ליצמן: חבר הכנסת רובי ריבלין, הוא צודק בדבר אחד, שעוד מעט יהיה חוק הסדרים נוסף.

חיים אורון: לא רק חוק הסדרים.

חיים אורון: אפשר להביא את זה בחוק שלא במסגרת חוק ההסדרים.

ראובן ריבלין: יש לי קושי, שאני חושב שכל מה שאומר מר הבר נכון ואני רוצה להצביע אתו, כי אתו יחד יצרנו את החוק.

ראובן ריבלין: יחד עם זה אין היגיון במה שהוא אומר לגבי הניסיון למצוא כאן פשרה.

ראובן ריבלין: אחת משתיים, או שהאוצר מבקש להביא הסדר חדש, או שלא מבקש להביא הסדר חדש.

ראובן ריבלין: אם הוא מביא הסדר חדש אז למה לנו להצביע היום?

קובי הבר: יש פה אי-הבנה על התהליך.

קובי הבר: האוצר הציע לשנות את דמי האבטלה לחיילים משוחררים לתקופת ההכשרה.

קובי הבר: זה מה שמונח בפני ועדת הכספים.

קובי הבר: בדרך חבר הכנסת אביגדור יצחקי ביקש מאתנו, בלי קשר לחקיקה הזאת, לטפל בסוגייה הזאת.

קובי הבר: אמרנו לו שהוא מתפרץ לדלת פתוחה כי במילא אנו עוסקים בסוגייה הזאת.

קובי הבר: אין לקשור בין שני הדברים הללו.

קובי הבר: בחלק של ההכשרה המקצועית אנחנו מטפלים בלי קשר לתיקון המוצע כאן.

קובי הבר: אנחנו מבקשים שתדונו בסעיף על דמי האבטלה, זאת כל בקשתנו.

יעקב ליצמן: אתם מבקשים שאני אעמיד להצבעה את הסעיף הזה.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

חיים אורון: אני מבקש בכל זאת לפצל.

יעקב ליצמן: נצביע קודם כול על הפיצול, או על קבלת החוק?

ישראל כץ: קודם כול תצביע על הפיצול, אחרת אין טעם.

אביגדור יצחקי: אם מקבלים את החוק אז בשביל מה צריך לפצל?

חיים אורון: אם מפצלים אני יכול להביע את עמדתי.

יעקב ליצמן: אומר לי היועץ המשפטי עו"ד גיל שבתאי שקודם כול צריך להצביע על הפיצול כי זאת הסתייגות.

יעקב ליצמן: מי בעד פיצול?

יעקב ליצמן: על אילו סעיפים בדיוק מדובר?

רביב סובל: סעיף 2 פסקאות (3)-(6), שלפני רגע סוכם שאם יאושרו תחילתם תהיה בעוד שנה.

רביב סובל: יש כרגע הצעה לפצל אותם.

יעקב ליצמן: אני מצביע על הצעת פיצול סעיף 2 פסקאות (3)-(6).

יעקב ליצמן: אם יתקבל הפיצול נצטרך לפצל גם את התחילה, עליה הצבענו כבר קודם לכן.

יעקב ליצמן: מי בעד הפיצול?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד פיצול סעיף 2 פסקאות (3)-(6) – 6 נגד – 9 נמנעים – אין הצעת פיצול סעיף 2 פסקאות (3)-(6) לא נתקבלה.

יעקב ליצמן: אין פיצול.

יעקב ליצמן: עכשיו אנחנו מצביעים על הסעיפים הללו בחוק, כולל שינוי מועד התחילה – שנה מיום תחילת החוק, עליו הצבענו קודם.

יעקב ליצמן: מי בעד סעיף 2 פסקאות (3)-(6) וסעיף 4(א)?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד סעיף 2 פסקאות (3)-(6) וסעיף 4(א) – 8 נגד – 6 נמנעים – אין סעיף 2 פסקאות (3)-(6) וסעיף 4(א) נתקבלו.

יעקב ליצמן: הסעיף נתקבל.

חיים אורון: יש כאן 20 עדים שלא הבנתם על מה אתם מצביעים.

יעקב ליצמן: כאילו עד עכשיו כן הבינו ...

יעקב ליצמן: מי בעד פיצול פסקה 2(7)?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד פיצול פסקה 2(7) – רוב נגד – מיעוט נמנעים – ההצעה לפצל את פסקה 2(7) נתקבלה.

יעקב ליצמן: פסקה 2(7) פוצלה.

רביב סובל: צריך לפצל גם את סעיף קטן 4(ב), מועד התחילה של פסקה 2(7).

יעקב ליצמן: מי בעד פיצול סעיף קטן 4(ב)?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד פיצול סעיף קטן 4(ב) – רוב נגד – מיעוט נמנעים – ההצעה לפצל את סעיף קטן 4(ב) נתקבלה.

יעקב ליצמן: סעיף קטן 4(ב) פוצל.

יעקב ליצמן: אנחנו מצביעים על סעיף 2 פסקאות (8)-(12) וסעיף 4(ג).

ישראל כץ: קודם כול צריך להצביע על ההסתייגות של חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, ואם היא תיכנס אז צריך להצביע על הכול.

סטס מיסז'ניקוב: אני מציע לומר בהצעת החוק כי כל מי שהגיע לכאן בתוקף חוק הכניסה וקרובי המשפחה שלו נכנסו קודם לכן מכוח חוק השבות – וזה פוסל את כל מה שנאמר כבר קודם לכן על תושבי מזרח ירושלים – יכלילו אותו בין אלה שמקבלים קצבאות ביטוח לאומי.

יעקב ליצמן: אני חושב שההצעה הגיונית ואני תומך בה בהחלט.

יעקב ליצמן: נצביע על זה.

סטס מיסז'ניקוב: אני מדבר על עולים.

אלי אפללו: זה לא עולים.

סופה לנדבר: הציבור הזה הוא עולים חדשים.

אלי אפללו: לגבי עולים – אני מסכים.

אלי אפללו: לגבי מי שאינו עולה – לא.

סופה לנדבר: הרי הם לא מקבלים כלום.

אלי אפללו: הם מקבלים סל קליטה.

אלי אפללו: אני בעד שזה יחול על עולים בלבד, לא על מישהו אחר.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, חבר הכנסת אפללו מנסה להסביר למה אתה לא צודק, ואני סבור שאתה צודק ורוצה להצביע.

סטס מיסז'ניקוב: אבל אנשים לא הבינו את ההצעה שלי.

יעקב ליצמן: הם לא הבינו לפני כן וגם לא יבינו אחרי כן.

ישראל כץ: הוא מתכוון שאפשר לתמוך בשני הדברים גם יחד.

סופה לנדבר: חבר הכנסת ליצמן, תן לו להסביר.

סופה לנדבר: אולי הוא ישנה את עמדתם.

יעקב ליצמן: אני בטוח במאה אחוז שיצביעו נגד, לא משנה מה יהיה ההסבר.

יעקב ליצמן: הם לא רוצים להצביע בעד.

יעקב ליצמן: אז הסברת, נימקת, חבר הכנסת אפללו דיבר נגד.

יעקב ליצמן: לא משנה מה תאמר.

סטס מיסז'ניקוב: אני מבקש להמשיך בהסבר כי קטעו אותי באמצע.

סטס מיסז'ניקוב: מדובר באנשים שלא זכאים לפי חוק השבות והם קרובי משפחה של אנשים הגרים כאן, למשל אבא או אמא של חייל ששירת כאן בחיל קרבי שנכנס מתוקף חוק הכניסה וקיבל מעמד א'5, דהיינו תושב ארעי.

סטס מיסז'ניקוב: הוא לא זכאי לביטוח בריאות או לביטוח לאומי או לגמלה וחי כאן כמו נטע זר.

סטס מיסז'ניקוב: לאחר 5 שנים הוא יקבל אזרחות, אולם בחמש השנים האלה הוא חי כמו מסכן.

ישראל כץ: כמה אנשים כאלה יש?

סטס מיסז'ניקוב: יש אלפים כאלה.

אלי אפללו: הם לא עולים חדשים.

יעקב ליצמן: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד ההסתייגות של חבר הכנסת סטס מיסז'

יעקב ליצמן: ניקוב לסעיף 2 פסקאות (8)-(12) – 5 נגד – 9 נמנעים – ההסתייגות לא נתקבלה.

סופה לנדבר: איך אתם לא מתביישים?

סופה לנדבר: אתם לא מבינים שלמשפחות הללו אין מה לאכול?

סטס מיסז'ניקוב: ביקשתי עזרתכם רק בנושא הזה.

אלי אפללו: למה כשחבר הכנסת אביגדור ליברמן היה בקואליציה לא טיפל בזה?

יעקב ליצמן: מי בעד סעיף 2 פסקאות (8)-(12) וסעיף קטן 4(ג)?

יעקב ליצמן: בעד סעיף 2 פסקאות (8)-(12) וסעיף קטן 4(ג) – 8 נגד – 5 נמנעים – סעיף 2 פסקאות (8)-(12) וסעיף קטן 4(ג) נתקבלו.

יעקב ליצמן: סעיפים 2 פסקאות (8)-(12) ו-4(ג) נתקבלו.

יעקב ליצמן: נצביע על סעיף התחילה, לגבי כל הפרק.

גיל שבתאי: עד כה לא נקבע יום תחילה לחוק כולו.

גיל שבתאי: מאחר והפרק הזה עוסק בגמלאות נדרשת קביעה של יום התחילה.

גיל שבתאי: יום התחילה המוצע לעניין פרק זה הוא 1 בחודש שלאחר פרסומו, שהוא 1 ביולי 2006.

יעקב ליצמן: איפה כתוב שזה לא חל על כל ההסתייגויות שקיבלנו קודם?

רביב סובל: כי כתבנו "שנה מיום התחילה".

יעקב ליצמן: אתה מציע לכתוב: תחילה ב-1 ביולי 2006.

יעקב ליצמן: מי בעד סעיף התחילה?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד סעיף התחילה, כפי שהוקרא – רוב נגד – מיעוט נמנעים – סעיף התחילה נתקבל.

יעקב ליצמן: סעיף התחילה נתקבל.

יעקב ליצמן: תסבירו את סעיף 7.

רביב סובל: להזכיר לוועדה, מדובר בתיקון טכני של טעויות מחוק קודם.

יעקב ליצמן: אל תעשו עוד פעם טעויות.

יעקב ליצמן: מי בעד סעיף 7?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד סעיף 7 – רוב נגד – מיעוט נמנעים – סעיף 7 נתקבל.

יעקב ליצמן: סעיף 7 נתקבל.

יעקב ליצמן: בכדי להיות זהירים נצביע על הפרק כולו.

יעקב ליצמן: מי בעד פרק ב': ביטוח לאומי, עם כל ההסתייגויות וכל השינויים?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד פרק ב': ביטוח לאומי – 9 נגד – 4 נמנעים – פרק ב': ביטוח לאומי נתקבל.

יעקב ליצמן: פרק ב': ביטוח לאומי נתקבל.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים לפרק י"א: רישוי שירותי תעופה.

יעקב ליצמן: רבותי, אני לא רוצה לחזור על זה, לא נעים לי.

יעקב ליצמן: אני לא רוצה השתתפות בהצבעות של אף אחד פרט לחברי כנסת ויהיו נוכחים בהצבעות אך ורק פקידי ממשלה.

יעקב ליצמן: לא נעים לי, אני לא רוצה להוציא אנשים החוצה.

ראובן ריבלין: כאן יש הסתייגויות מהותיות מאוד.

ראובן ריבלין: אני בעד החוק, אני בעד שמים פתוחים, אבל יש הגבלה של הדדיות.

ראובן ריבלין: גם חברת הכנסת יחימוביץ הגישה הסתייגות מהותית.

שלי יחימוביץ': אני שוקלת להסיר את ההסתייגות שלי.

אתי בנדלר: ההסתייגות הראשונה היא של קבוצת חד"ש, שמציעה לבטל את הסעיף.

יעקב ליצמן: הצעה לבטל היא לא הסתייגות מהותית.

יעקב ליצמן: אם הוועדה תתמוך בהצעת החוק אז אוטומטית ההסתייגות תיפול.

יעקב ליצמן: ההסתייגות המהותית הראשונה היא לסעיף 35(3).

יעקב ליצמן: חברת הכנסת שלי יחימוביץ מציעה להוסיף סעיף קטן (ד) אחרי סעיף קטן (ג) הקיים בו, האומר כדלקמן: "שר התחבורה לא יעניק רשיון למוביל זר להפעלת טיסות מסחריות מן המדינה או אליה, ולא יחדש רשיון כאמור, אלא אם כן לא יהיה במתן או בחידוש רשיון כאמור כדי לפגוע בתעופה הישראלית או בעובדים בחברות התעופה הישראליות".

יעקב ליצמן: זה הפלא ופלא.

יעקב ליצמן: בואו נצביע בעד.

יעקב ליצמן: גם חברת הכנסת שלי יחימוביץ תצטרף אלינו.

ראובן ריבלין: ברשותך, אני מבקש מחברת הכנסת שלי יחימוביץ, שאני מוכן להצטרף להגדרה הרחבה מדי שלה, אני מציע לה, כדי שבאמת יוכלו להשיג רוב להסתייגות שלה, להצטרף להסתייגות שלי.

ראובן ריבלין: אני לא רוצה להצביע נגד ההסתייגות שלה.

ראובן ריבלין: אני מציע לה להתכנס, לעשות התכנסות להסתייגות שלי, שהיא יותר מצומצמת.

יעקב ליצמן: אני מבקש לרשום לפרוטוקול שחבר הכנסת ריבלין תומך בהתכנסות ...

שלי יחימוביץ': אני מורידה את ההסתייגות שלי.

ראובן ריבלין: הצעתי לה לעשות את זה באופן טוב יותר ולהצטרף להסתייגות שלי.

יעקב ליצמן: לא אכפת לי מה היתה השאלה שלך על בעד.

יעקב ליצמן: אולי תסבירי מה נגד.

אלי אפללו: מה זה חשוב?

אלי אפללו: היא הסירה את ההסתייגות.

אלי אפללו: היא לא חייבת להסביר.

אביגדור יצחקי: תזמין אותה אחר-כך לחדר ותשאל אותה.

ישראל כץ: בדיון כל חברי הוועדה תמכו בהסתייגות של חבר הכנסת רובי ריבלין.

יעקב ליצמן: אבל כולם אמרו "בלי נדר".

ישראל כץ: מוצע לוודא שבשיקול הדעת של השר לוקחים בחשבון את אלמנט ההדדיות.

ישראל כץ: למה לא לתמוך בזה?

אתי בנדלר: יש הסתייגות של חבר הכנסת ראובן ריבלין, ואחריה הסתייגות דומה מאוד של קבוצת האיחוד הלאומי-מפד"ל, אז אקרא את ההסתייגות של חבר הכנסת ריבלין.

יעקב ליצמן: אני מציע לך לבדוק אם הם לא הורידו את הסתייגותם.

ראובן ריבלין: אני מתחייב בפני היושב-ראש לא להוריד את הסתייגותי.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, אתה מוריד את ההסתייגות שלכם?

ניסן סלומינסקי: איזו הסתייגות?

אתי בנדלר: מייד אזכיר לך, חבר הכנסת סלומינסקי.

אתי בנדלר: אקרא את ההסתייגות של חבר הכנסת ריבלין ואזכיר אגב כך מה ההסתייגות שלכם.

אתי בנדלר: חבר הכנסת ראובן ריבלין מציע להוסיף סעיף קטן (ד) כדלקמן:

אתי בנדלר: ההבדל היחיד בין ההסתייגות שלכם להסתייגות של חבר הכנסת ריבלין, שאתם מציעים למחוק את המילה "מלאה".

ניסן סלומינסקי: אחרת זה יילך ישר לבג"ץ.

ראובן ריבלין: שמעתי ואני מסכים להוריד את המילה "מלאה" מההסתייגות שלי.

אתי בנדלר: אם כך אלה הסתייגויות זהות.

אתי בנדלר: ההסתייגות ממשיכה כדלקמן:

אתי בנדלר: בהמשך יש הגדרה של "מוביל ישראלי" ו"מוביל זר".

חיים אורון: אני רוצה להגיד משהו מהותי.

חיים אורון: לצורכי אופוזיציה אצביע ביחד עם חבר הכנסת רובי ריבלין, אבל עו"ד אתי בנדלר שכנעה אותי שהתיקונים שהוכנסו בגוף החוק מאזנים מספיק את עניין ההדדיות.

חיים אורון: אני לא רוצה לרוץ לקראת "אל-על" מעבר לצורך בהדדיות שמופיע בתוך הצעת החוק.

חיים אורון: אני סבור שבתיקונים שהוכנסו בוועדה נוצר איזון לעומת החוק המקורי, שם הממשלה פגעה אולי קצת ב"אל-על".

חיים אורון: מרגע שנתנו מעמד שווה גם להסכמים הבין-לאומיים וגם להדדיות בגוף החוק---

ישראל כץ: איפה יש הדדיות בגוף החוק?

חיים אורון: גברת אתי בנדלר תסביר לך.

חיים אורון: לכן אצביע עם חבר הכנסת ריבלין מטעמי אופוזיציה, למרות שנדמה לי שהחוק המקורי במקרה זה נכון יותר.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת ג'ומס אורון, תודה לאל שהמציאו אותך ...

ראובן ריבלין: אני לא דואג ל"אל-על".

ראובן ריבלין: אני דואג לעובדי "אל-על".

ניסן סלומינסקי: מאחר והגשתי הסתייגות על ההדדיות, ולאחר מכן הסבירה היועצת המשפטית שזה נמצא בגוף החוק ונוצר איזון, אני סבור שאפשר לוותר על ההסתייגות שלי.

אביגדור יצחקי: החוק הזה לפי דעתי, למרות עמדת "אל-על", בסופו של דבר רק יעזור ל"אל-על" ולא יפריע לה.

אביגדור יצחקי: לכן אין להכניס היום הסתייגויות כלשהן שאוסרות טיסות של מפעילים זרים.

אביגדור יצחקי: אני מאמין שכל שר תחבורה במדינת ישראל יודע לדאוג גם למוביל הלאומי שלו.

יעקב ליצמן: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת ריבלין?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד ההסתייגות של חבר הכנסת ראובן ריבלין לסעיף 35(3) – 4 נגד – רוב נמנעים – ההסתייגות של חבר הכנסת ראובן ריבלין לסעיף 35(3) לא נתקבלה.

יעקב ליצמן: ההסתייגות לא נתקבלה.

אתי בנדלר: בישיבה הקודמת חברי הכנסת אפללו וטיבי הגישו הסתייגות.

אתי בנדלר: אני מבינה שחבר הכנסת אפללו מוריד את הסתייגותו.

אתי בנדלר: נשאר רק חבר הכנסת טיבי.

אתי בנדלר: האם הוא נמצא כאן?

אתי בנדלר: בסדר, אוסיף לו הסתייגות.

אתי בנדלר: בנוסח של החוק אני מפנה אתכם לעמוד 3.

אתי בנדלר: אני מבקשת שהוועדה תחליט האם היא רוצה לכלול את התוספת המסומנת בקווים מודגשים בסעיף 8א(ד): "לא הגישה הוועדה את חוות דעתה בתוך התקופה האמורה, יהיה השר רשאי להפעיל את סמכויותיו אף ללא קבלת חוות-הדעת".

אתי בנדלר: האם להשאיר את זה או למחוק את זה?

עמית לנג: אנחנו מציעים למחוק את כל סעיף קטן (ד), כך שהשר יהיה חייב לערוך התייעצות ולקבל חוות-דעת ורק לאחר מכן לקבוע אם הוא מאשר או לא.

יעקב ליצמן: מי בעד סעיף 35(5), סעיף קטן 8א(ד) בחוק רישוי שירותי התעופה, התשכ"ג-1963?

יעקב ליצמן: האוצר אומר שלא רק שהוא רוצה למחוק את התוספת, אלא רוצה למחוק את כל סעיף קטן 8א(ד).

יעקב ליצמן: נצביע על ההצעה כעת.

יעקב ליצמן: אם הסעיף הזה ייפול, זה יתבטל.

אביגדור יצחקי: הוא אומר שבכל מקרה שר התחבורה יהיה חייב לקבל חוות-דעת.

עמית לנג: נכון, זאת המשמעות אם מוחקים את סעיף קטן (ד).

אתי בנדלר: בכל מקרה יצטרך השר לקבל חוות-דעת, והוועדה לא צריכה להגיש תוך זמן מסוים.

יעקב ליצמן: מי בעד סעיף 35(5) סעיף קטן 8א(ד) בחוק רישוי שירותי התעופה, התשכ"ג-1963?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד סעיף 35(5) סעיף קטן 8א(ד) בחוק רישוי שירותי התעופה, התשכ"ג-1963 – מיעוט נגד – רוב נמנעים – סעיף 35(5) סעיף קטן 8א(ד) בחוק רישוי שירותי התעופה, התשכ"ג-1963 לא נתקבל.

יעקב ליצמן: סעיף קטן 8א(ד) בסעיף 35(5) לא נתקבל.

אתי בנדלר: הוכנס סעיף חדש, סעיף 8ב בחוק רישוי שירותי התעופה, שלא אושר בוועדה, "סייג לחובת ההיוועצות" – הקובע מתי תהיה חובה בכלל להיוועץ בוועדה, על אילו סוגי טיסות.

אתי בנדלר: את הסעיף הזה הציעו ביחד משרד התיירות ומשרד האוצר.

אתי בנדלר: לאחר ששאלנו כאן

אתי בנדלר: בוועדה שאלה האם באמת הכוונה להטיל חובת היוועצות על כל סוגי הטיסות, לרבות למשל טיסות ריסוס, או טיסות רומנטיות בשמי הארץ, או טיסות להובלת טובין הם חשבו פעם נוספת ובאו עם ההצעה הזאת, על אילו סוגי טיסות הם רוצים שהחובה הזאת תחול.

אתי בנדלר: זה סעיף חדש שעדיין לא קראו בוועדה.

אתי בנדלר: סעיף 8ב – סייג לחובת ההיוועצות

אתי בנדלר: (ב) הוראות סעיפים 3, 5 ו-8 לענין קבלת חוות-דעת מהוועדה המקצועית יחולו לגבי רשיון להפעלה או להשכרה של כלי טיס גדול לשם הסעת נוסעים או הובלת טובין בטיסה מסחרית.

אתי בנדלר: (ג) בסעיף זה, "כלי טיס גדול" – כלי טיס שמשקלו המרבי המורשה להמראה עולה על 5,700 קילוגרמים.

אתי בנדלר: "

חיים אורון: איפה ההדדיות?

אתי בנדלר: סעיף 5 לחוק העיקרי מדבר על שלבים בסירוב למתן רשיון.

אתי בנדלר: פסקה (3) באותו סעיף קובעת שאחת העילות לסירוב כאמור היא "כשמתן הרשיון אינו תואם הסכם בין-לאומי בענייני תעופה אזרחית שבין ישראל לבין מדינת חוץ, או הסכם שבין חברה ישראלית לבין חברת חוץ שאושר על-ידי שר התחבורה לעניין חוק זה, או שהרשיון עשוי לפגוע בביצועם של הסכמים בין-לאומיים".

אתי בנדלר: זה מופיע בחוק העיקרי.

יעקב ליצמן: מי בעד פרק י"א: רישוי שירותי תעופה, סעיף 35 לחוק ההסדרים?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד פרק י"א: רישוי שירותי תעופה, סעיף 35 – רוב נגד – מיעוט נמנעים – פרק י"א: רישוי שירותי תעופה נתקבל.

יעקב ליצמן: פרק י"א רישוי שירותי תעופה נתקבל.

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים לפרק ט': מינהל מקרקעי ישראל.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת ישראל כץ, יש הסתייגות שלך לביטול סעיפים.

יעקב ליצמן: היות ואני בדרך כלל מעלה הסתייגויות כאלה למליאה אז אין צורך להצביע עליה כעת.

יעקב ליצמן: אני לא מצביע על הסתייגויות מעבר למה שמהותי.

יעקב ליצמן: הסתייגות לא מהותית תעלה למליאה.

יעקב ליצמן: מי בעד פרק ט': מינהל מקרקעי ישראל?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד פרק ט': מינהל מקרקעי ישראל – רוב נגד – מיעוט נמנעים – פרק ט': מינהל מקרקעי ישראל נתקבל.

יעקב ליצמן: פרק ט': מינהל מקרקעי ישראל אושר ברוב.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים לחוק זכויות הדייר בדיור הציבורי – סעיף 74 בחוק ההסדרים.

אביגדור יצחקי: דוחים בשנתיים.

יעקב ליצמן: מה זה שנתיים?

יעקב ליצמן: תגיד לנו תאריך.

יוסי גורדון: דוחים מ-1 בינואר 2007 ל-1 בינואר 2009.

חיים אורון: אני מציע לדחות רק בשנה.

יעקב ליצמן: אני מבקש מחבר הכנסת רן כהן להסביר לנו מה הוא רוצה, ואנחנו נצביע.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מודה שבשעתיים האחרונות היתה לי כאן חוויה.

רן כהן: שנים רבות לא ישבתי בוועדת הכספים.

רן כהן: אני רוצה להסביר שני דברים.

רן כהן: לגבי סעיפים 74-75, הנוגעים לחוק זכויות הדייר בדיור הציבורי, אני מבין שנשארה כאן הרעה רק לגבי דיירים ממשיכים, מעכשיו והלאה.

רן כהן: סעיף 74, שנותר בהצעת החוק, בכל זאת קובע שמעתה והלאה מצבם של דיירים ממשיכים הורע לעומת החוק המקורי שחברת הכנסת תמר גוז'נסקי חוקקה.

רן כהן: אני מציע לכם לא לקבל את זה.

רן כהן: לדעתי זה הרעה לא ראויה וגם לא מידתית.

רן כהן: לדיירים ממשיכים יש זכויות.

רן כהן: בעניין הזה נקבעה הלכה בכנסת, ואין סיבה להרע עליה.

רן כהן: לגבי החוק שלי, אליו מתייחס סעיף 76, אני רוצה להסביר רק דבר אחד.

רן כהן: הרי ערכנו על כך דיון כבר לפני שבוע.

רן כהן: החוק הוקפא עד 1 בינואר 2007, כלומר בחצי השנה הקרובה החוק במילא מוקפא, וגם לא יכול כרגע לחזור לחיים.

רן כהן: אין שום סיבה להמשיך את ההקפאה שלו מעבר ל-2007.

רן כהן: כלומר, אם לא מקבלים את הצעת משרד האוצר החוק נשאר מוקפא, אך רק עד ינואר 2007.

רן כהן: אני מציע לכם ומבקש מכם שתשאירו את החוק כפי שהוא עכשיו, מוקפא עד 1 בינואר 2007, ותדחו את בקשת האוצר להקפיא לתקופה נוספת.

רן כהן: אם אין לכם ברירה, בשל ההסכמים הקואליציוניים, ואתם רוצים לדחות את זה עוד - - -

שלי יחימוביץ': זה לא בקשת משרד האוצר.

שלי יחימוביץ': האוצר ביקש לכתוב שהחוק בטל.

רן כהן: אני מציע ומבקש לבטל את בקשת משרד האוצר, לבטל את הביטול של האוצר.

רן כהן: אם אתם מציעים פשרה אז אל תתפשרו על שנתיים, תתפשרו על שנה.

אביגדור יצחקי: יש כאן שני נושאים: 1) בן ממשיך 2) דחיית החוק לשנתיים.

אביגדור יצחקי: מאחר ואני רוצה לא לאפשר את נושא הבן הממשיך, כי לדעתי יש בזה בעיה ואנחנו צריכים לדון בה ביתר כובד-ראש, לכן אני סבור שנכונה הפשרה שנדחה את זה לשנתיים, מ-1 בינואר 2007 ל-1 בינואר 2009, ונבטל את העניין של הבן הממשיך.

אביגדור יצחקי: יש בכך הגינות בסיסית.

רן כהן: האמן לי, זה לא פשרה.

רן כהן: זה קבורה נוספת של החוק.

אביגדור יצחקי: האוצר רצה לבטל את החוק במילא.

רן כהן: מהיום הראשון שהחוק נחקק הוא מוקפא, מ-1998.

רן כהן: מה התוצאה?

רן כהן: יותר מ-20,000 דירות נמכרו, אבל התוצאה היחידה – שמאז לא נבנתה אף דירה עבור חסרי דיור.

רן כהן: אילו החוק היה בתוקף היו נבנות אלפי דירות.

אביגדור יצחקי: מכרו את הדירות האלה במחיר נמוך מאוד לדיירים שלהן.

אביגדור יצחקי: זה ההישג העיקרי של החוק הזה.

יעקב ליצמן: יש לנו כרגע על השולחן שתי הצעות: הצעה אחת של חבר הכנסת רן כהן, לבטל את הביטול וגם את הפיצול ולהשאיר את חוק הדיור הציבורי (זכויות רכישה), התשנ"ט-1998 כפי שהוא; והצעה שנייה של חבר הכנסת אביגדור יצחקי, לבטל את הביטול ולהשאיר דחייה לעוד שנתיים.

שלי יחימוביץ': אני קצת מתוסכלת.

שלי יחימוביץ': דווקא כי אני כל-כך תומכת בחוק הזה וכל-כך מתנגדת לרעיון העוועים לבטל אותו במחי-יד התכוונתי לצאת למלחמת חורמה בעניין הזה, אבל קיבלתי מחבר הכנסת רן כהן שיחת טלפון בו אמרת לי: עזבי, תתפשרי.

רן כהן: אמרתי: אם תתפשרו אז תבקשו דחייה של שנה בלבד.

שלי יחימוביץ': אני לא מקבלת את זה.

שלי יחימוביץ': הייתי מוכנה ממש להילחם על זה, החוק הזה נורא חשוב לי.

שלי יחימוביץ': אתה התקשרת אלי ואמרת לי שדי לך שנקפיא אותו לשנה.

רן כהן: יש כאן הרבה אנשים שדיברתי איתם ולכולם אמרתי אותו דבר – לבטל את הביטול, ואם אי אפשר – להתפשר על דחייה בשנה.

שלי יחימוביץ': גם בישיבה שהתנהלה בגני התערוכה, כולם פה אחד, כולל אתה, הייתם מוכנים להקפאה, עד שבא חבר הכנסת אלי אפללו ואמר: לא, אני רוצה לבטל את הביטול.

רן כהן: לפני שבוע הייתי בעד חבר הכנסת אלי אפללו.

שלי יחימוביץ': אתה שולח אותי למלחמה קצוצת כנפיים, בהשראתך.

חיים אורון: אני מציע בהתחלה להצביע על ההצעה של חבר הכנסת אפללו, לבטל את הביטול, ולאחר מכן נצביע על ההצעה לדחות את החוק בשנה, ולחילופין לשנתיים.

יעקב ליצמן: נצביע על ההסתייגות של חבר הכנסת אלי אפללו.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת אלי אפללו הציע בישיבה הקודמת לבטל את החוק.

קריאה: אני מבקש התייעצות סיעתית.

יעקב ליצמן: נצא להתייעצות ל-5 דקות ובינתיים אנחנו נתפלל מנחה.

יעקב ליצמן: (הישיבה נפסקה ב-18:30 ונתחדשה ב-19:00)

יעקב ליצמן: אני מחדש את הישיבה.

יעקב ליצמן: היכן חבר הכנסת אלי אפללו?

ראובן ריבלין: אני מאמץ את ההסתייגות של חבר הכנסת אלי אפללו.

ראובן ריבלין: יש סיכוי טוב שהוא לא יגיע.

יעקב ליצמן: אני מבקש שחבר הכנסת אפללו יהיה כאן וינמק את ההסתייגות, נשמע מה הוא רוצה בדיוק.

יעקב ליצמן: אחר-כך נשמע את ההסתייגויות להסתייגות, אם יש.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת אפללו נכנס או לא?

יעקב ליצמן: מצדי אפשר להצביע בלעדיו.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת ריבלין מאמץ את ההסתייגות של חבר הכנסת אלי אפללו, שהוריד אותה.

ראובן ריבלין: אני מבקש לנמק.

ראובן ריבלין: כאשר נפגשנו ביום ראשון בתל-אביב בישיבה בגני התערוכה, כל מי שבא לידי ביטוי, ללא יוצא מן הכלל, תמך בחוק הדיור הציבורי (זכויות רכישה), התשנ"ט-1998 של חבר הכנסת רן כהן, אשר נתקבל במליאת הכנסת בארבע קריאות כמעט ללא התנגדות ואשר הנסיבות גרמו להקפאתו.

ראובן ריבלין: לחוק המקורי היו מעט מתנגדים שהתנגדו פורמלית.

ראובן ריבלין: למעשה היחיד שהתנגד הוא השר שטרית, שהיתה לו ורסיה אחרת לחוק, אבל כולם גמרו את ההלל על החוק.

ראובן ריבלין: יותר מכך, החוק עבר בארבע קריאות בכנסת ישראל.

ראובן ריבלין: הנסיבות גרמו לכך שממשלות ישראל בשנים שונות ביקשו, כל אחת מסיבותיה היא, לדחות את ביצוע החוק, מתוך טענה שנעשה פיילוט אשר מנסה לבחון את הדרך הטובה ביותר ליישם את הרעיון שעמד מאחורי החוק.

ראובן ריבלין: בישיבה ביום ראשון אף אחד מן האנשים שהתבטא בפני הוועדה לא התנגד לחוק.

ראובן ריבלין: כולם תמכו בכך שהחוק יבוצע הלכה למעשה.

ראובן ריבלין: רבים מהחברים גם הסתייגו, ביניהם חברים מהקואליציה.

ראובן ריבלין: על כל פנים, התמיכה היתה כמעט מקיר אל קיר.

ראובן ריבלין: לא היה אדם אשר הטריח עצמו להסביר מדוע צריך להסיר את החוק בכלל, או לדחותו לשנים.

ראובן ריבלין: ברור היה לכולנו שגם אם נבטל את הביטול או נגרום לדחייה, אי אפשר יהיה לבצע את החוק הזה לפני 1 בינואר 2007.

ראובן ריבלין: גם אם היום נחייה אותו, תחילת ביצועו באופן ריאלי תוכל להיות רק ב-1 בינואר 2007.

ראובן ריבלין: לכן כולנו הבענו עמדתנו, שאין אנו רואים אסון אם ב-2007 החוק יידחה, ובלבד שברור שלא תהיינה דחיות נוספות.

ראובן ריבלין: אלה היו עמדות החברים.

ראובן ריבלין: כמובן, מטעמים שונים, רשאי כל אחד מחברי הכנסת לרחוץ בניקיון הגיונו ולהסביר מדוע אמר מה שאמר.

ראובן ריבלין: מעולם לא שמעתי את חבר הכנסת רן כהן אומר שהוא מסכים לדחות את זה ל-2008, ולא שמעתי אף אחד מהחברים שהסכים לדחות ל-2008.

ראובן ריבלין: כאשר הסכמנו אנחנו ל-2007, לא הסכמנו מתוך שרצינו לעשות הנחה, אלא כי הבנו שבלאו הכי לא תהיה תחולתו ותוקפו של החוק מבחינה מעשית אלא ב-2007.

ראובן ריבלין: כאשר אמרנו 2007 טרח ידידי הטוב חבר הכנסת אפללו – ואני בטוח שאכן עמוק בתוך לבו הוא מרגיש כך, הוא לא אמר דבר מתוך התפרצות אלא הוא מרגיש כך, בתוך עמו הוא יושב – שהוא מתנגד לכל דחייה.

ראובן ריבלין: לכן נוצרה ההסתייגות של חבר הכנסת אלי אפללו, שאני טרחתי להצטרף אליה, מן הטעם הפשוט שחששתי שמא חבר הכנסת אפללו לא יעמוד בלחצים שיופעלו עליו כאן.

שלי יחימוביץ': אני לא הצטרפתי כי ידעתי שזה לא ריאלי, על אף שהתפתיתי להצטרף.

ראובן ריבלין: הואיל והייתי כבר בקואליציות – יש הרבה אנשים שהיו רק באופוזיציה, אני לא, הייתי גם פה וגם שם, הייתי גם בממשלה וגם באופוזיציה, הייתי גם בכנסת וגם מחוץ לכנסת, אני שר לשעבר, יושב-ראש כנסת לשעבר, חבר כנסת לשעבר, הכול הייתי בכנסת – לכן אני אומר לכם, רבותי, הגיעה עת הכרעה.

ראובן ריבלין: אני מבקש להצביע על הסתייגות חבר הכנסת אפללו, אשר אומצה על-ידי.

ראובן ריבלין: אני מבין את רחשי לבו של חבר הכנסת אפללו, ואני בטוח שהוא גם מעריך מאוד שאני מדבר באותה התלהבות כפי שהוא דיבר.

ראובן ריבלין: אני מבקש להצביע שמית על החוק הזה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות אומרת לבטל את ההצעה בחוק ההסדרים, שמציעה להמית בחוק ההסדרים את חוק הדיור הציבורי או לבטל אותו.

יעקב ליצמן: מי מטעם משרד האוצר ממונה על החוק הזה?

יעקב ליצמן: רשות הדיבור לחבר הכנסת אפללו, שחבר הכנסת ריבלין תקף אותו.

ראובן ריבלין: חס וחלילה לא תקפתי את חבר הכנסת אפללו.

אלי אפללו: חבר הכנסת ריבלין, יש לי שתי טענות.

אלי אפללו: האחת, אמרת שעשית את כל התפקידים אבל חסר לך עוד תפקיד אחד לעשות – נשיאות.

ראובן ריבלין: זה לא משפיע עלי.

יעקב ליצמן: אני מבין שאתה מציע לו להיות נשיא, בתנאי שיוותר על - - -

אלי אפללו: לא, בכלל לא.

אלי אפללו: אם אני מציע לו להיות נשיא זה כי הוא ראוי, לא בשל סיבה אחרת.

אלי אפללו: זה לא קשור לעניין.

מוחמד ברכה: יש הסתייגות נוספת שמבקשת לבטל את הביטול.

אלי אפללו: לגופו של עניין, הייתי תמך בעניין הזה, אבל יש קואליציה ויש לחצים ויש החלטות.

סטס מיסז'ניקוב: ויש גם מחוסרי דיור.

אלי אפללו: אני עושה את זה בלב כבד.

ראובן ריבלין: אני יודע, מאמין לך במאה אחוז.

ישראל כץ: ביקשתי לרשום עצמי לצד אנשי הקואליציה, ביקשתי להירשם לכל הסתייגות שהם מגישים, לא כי חשבתי שהן יירדו אלא כי נאמרו דברים נכוחה, וכל מי שדיבר הרי ידע כבר שיש קואליציה, אין כאן שום חידוש.

ישראל כץ: הם דיברו באמת בצורה חריגה, בפרט שהסבירו גם שאין כאן עלות לאוצר, שזה עניין עקרוני, ואנשים שיקנו דירות יכניסו עוד יותר כסף, ויש כל מיני בעיות שזה יפתור.

ישראל כץ: זה יפנה כסף לרכוש בתים, ומחכים עשרות אלפי עולים ועוד כמה אלפי משפחות של ותיקים.

ישראל כץ: דרך אגב, הצבעתי בעד החוק הזה גם כשהייתי בקואליציה.

ישראל כץ: מה שהצעתי, ואני מציע גם עכשיו – אני מקווה שתהיה לכם פתיחות בעניין זה כי ההצעה שלי עשויה להתקבל על דעת כולם – אמרתי אותה גם אז ואני אומר אותה עכשיו.

ישראל כץ: כשכולם אמרו שמבטלים את הביטול ללא תנאי אמרתי שאני מוכן להקל עם האוצר.

ישראל כץ: הרי מה המהות המוסרית של החוק הזה?

ישראל כץ: כמו שיש בנים ממשיכים במושבים, ויש בקיבוצים, למה לא בשכונות ובערי הפיתוח?

ישראל כץ: אנשים שהתגוררו זמן רב יוכלו לרכוש את הדירות.

ישראל כץ: חבר הכנסת רן כהן יזם דבר שהיתה לו חשיבות מוסרית וחברתית.

אביגדור יצחקי: יסבירו החברים בדבריהם איך מ-1998 ועד היום הם לא החיו את החוק הזה והצביעו בעד דחייתו פעם אחר פעם.

אביגדור יצחקי: תזכרו גם את זה.

אביגדור יצחקי: איך פתאום הכול השתנה?

אביגדור יצחקי: זה לא יתכן.

רן כהן: למרות הכול החוק הזה קבע את הנורמה.

אביגדור יצחקי: אבל אנשים שמדברים עכשיו בעדו הם אלה שדחו אותו בעבר.

אביגדור יצחקי: חושבים שאני דחיתי אותו?

רן כהן: טוב שאנשים משנים דעתם.

ישראל כץ: לא שיניתי עמדתי לגבי החוק.

ישראל כץ: הרי 20,000 איש כבר רכשו דירתם במבצע כזה או אחר, ויש עוד כ-75,000.

ישראל כץ: הצעתי שלגבי אלה שעד תאריך תחילת החוק בינואר 2007 כבר דרים בדיור הציבורי, לגביהם לא תהיה דחייה, החוק יוחל, ולגבי חדשים תדחו את זה כפי שתרצו.

רן כהן: אי אפשר.

רן כהן: מה שאתה מציע הוא מלא כוונות טובות, אבל לעת עתה החוק מוקפא עד 1 בינואר 2007.

רן כהן: אתה כאילו רוצה להחיות אותו.

ישראל כץ: אני מציע לבטל את הביטול לגבי מי שמתגורר בדירות היום.

אלי אפללו: אבל זה נושא חדש.

ישראל כץ: מי שיש לו זכויות פוטנציאליות עד ינואר 2007 – הן יחולו מינואר 2007 והוא יוכל לקנות את הדירה.

ישראל כץ: מי שייכנס אחרי זה לא תהיה לו זכות על הדירה.

ישראל כץ: אני מדבר על סעיף 76.

רן כהן: זה לא מעשי.

ישראל כץ: אני סבור שזה מעשי.

ישראל כץ: אם הייתי שר האוצר כך הייתי עושה, היות וכבר הובטח לאנשים והם ציפו כל הזמן.

ישראל כץ: הגם שהפוליטיקאים האריכו את הדחייה, אנשים ציפו לדבר.

ישראל כץ: אנחנו לא יודעים כמה מהדירות יירכשו בכלל.

ישראל כץ: עובדה שרכשו 20,000 ואילו האחרים לא רכשו.

ישראל כץ: לגבי מי שכבר מתגורר בדירות אני מציע לבטל את הביטול, שמינואר 2007 יוכל לרכוש את הדירה, ומי שייכנס מינואר 2007 לא יקבל את הזכויות האלה.

אלי אפללו: זה בלתי אפשרי.

אלי אפללו: היועצת המשפטית תאמר לך.

ישראל כץ: הוא יוכל לקבל דיור ציבורי בלי הזכות הזאת.

ישראל כץ: היום למשרד האוצר אין אמביציה להעביר את החוק.

ישראל כץ: הוא אומר: ככל שאביא יותר דירות ייכנסו יותר אנשים ויוכלו לקנות אותן ולא יישאר לי כלום.

ישראל כץ: כך אנחנו אומרים: רק מי שהתגורר בדירות עד מועד מסוים יהיה זכאי לרכוש אותן.

ישראל כץ: אגב, גם במושבים ובשאר המקומות זה נגמר.

ישראל כץ: אני מציע לאנשי האוצר, החוק יחול על מי שגר בדירות כבר היום, עד ינואר 2007, שאז החוק ייכנס לתוקפו שוב, ומי שייכנס אחרי כן לא יהיו לו זכויות על הדירות.

ישראל כץ: אני סבור שמתוך ה-75,000 שלא רכשו דירותיהם במבצעים – לא כל-כך הרבה אנשים ירכשו אם תהיה להם הזכות הזאת, אבל אנחנו לא נעשה חטא כשנמנע מהם את הזכות העקרונית לרכוש את הדירות שלהם.

ישראל כץ: כך אתם לא תפסידו ויוכלו לבנות ולהכניס אנשים חדשים בלי שיהיו להם זכויות כאשר כולם יידעו את הכללים מראש.

ישראל כץ: אני מבקש לשמוע תגובה ברורה.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, אני מבקשת מראש שתאפשר לי להשלים את דברי.

שלי יחימוביץ': אני מזכירה לך שלפני כמה שעות נאמר לנו שבתוך שעה וחצי נקבל מסמך כתוב עם השינויים בתקציב בשל ההסכמים הקואליציוניים, אך טרם קיבלנו אותו.

יעקב ליצמן: הדף מונח כאן על-ידי והיה צריך לחלק אותו.

יעקב ליצמן: הוא נותן את כל התשובות.

שלי יחימוביץ': לא קיבלנו את הדף שאתה מציג, אבל לא התכוונתי לזה.

שלי יחימוביץ': אני מדברת על דף אחד עם השינויים שהוכנסו בעקבות ההסכמים הקואליציוניים.

חיים אורון: חסר לנו דף אחד של השוואה שגברת סמדר אלחנני הכינה.

יעקב ליצמן: אני מבקשת שתתן את זה לחברת הכנסת יחימוביץ.

שלי יחימוביץ': דבר נוסף שחשוב לי לומר לפרוטוקול בשעה זאת, מתוך 9 סעיפים בהסכם הקואליציוני 5 סעיפים לא מתוקצבים.

שלי יחימוביץ': דיברתי עם מר קובי הבר שהסביר שיש לכך סיבות שונות.

שלי יחימוביץ': אחת, שזה מול מינהלת קרנות פנסיה.

שלי יחימוביץ': שתיים, שזה מצריך חקיקה.

שלי יחימוביץ': לא נוכל להצביע בעד התקציב עד שלא נקבל התחייבות לסעיפים הללו.

יעקב ליצמן: האם גברתי מציעה שאני אבקש לדחות את התקציב?

שלי יחימוביץ': אני מתארת את תמונת המצב נכון לרגע זה ואני בטוחה שאתה, אדוני יושב-ראש הוועדה, בכשרונך הרב תדע לפתור את הבעיה.

שלי יחימוביץ': 5 סעיפים מתוך ההסכם הקואליציוני לא מתוקצבים.

יעקב ליצמן: גברתי חברת הכנסת יחימוביץ, ואם אני לא מעוניין לפתור את הבעיות שלכם?

שלי יחימוביץ': אכבד את חוסר הרצון שלך.

יעקב ליצמן: אז אני מודיע לך שאין לי חשק ורצון, חד-משמעית.

יעקב ליצמן: לא אכפת לי שתצביעו נגד.

שלי יחימוביץ': חשוב לי שהדברים הללו יירשמו בפרוטוקול.

חיים אורון: לא רק זה, על-פי הפרוטוקול הסכמים קואליציוניים הם בתוך הקואליציה ולא נוגעים לוועדה.

יעקב ליצמן: יחלקו לכם את החוברת הזאת ששמותיכם רשומים עליה.

יעקב ליצמן: לא יהיה לכם עוד סט.

יעקב ליצמן: אל תבואו אחר-כך ותגידו שחסר לכם סט.

ישראל כץ: סליחה, אנחנו באמצע דיון.

ישראל כץ: הצעתי הצעה ואני מבקש לקבל תשובה מן האוצר.

ישראל כץ: חבר הכנסת אביגדור יצחקי, מה תשובתך להצעה שלי?

יעקב ליצמן: האם משרד האוצר מוכן להגיב על הטענות הקואליציוניות של חברת הכנסת שלי יחימוביץ?

יעקב ליצמן: הם יוצאים מן החדר.

יעקב ליצמן: אז בינתיים אני לא מצביע.

יעקב ליצמן: על הדיור הציבורי אני כן מצביע.

יעקב ליצמן: יש הצעה של חבר הכנסת ישראל כץ.

יעקב ליצמן: האם מר יוסי גורדון רוצה להגיב עליה?

ישראל כץ: אני מציע שההקפאה תבוטל רק לגבי הוותיקים שיימצאו בדירות בינואר 2007.

ישראל כץ: ב-1 בינואר 2007 ההקפאה עומדת להיות מבוטלת וזה יחול רק על מי שגר בדירות.

יוסי גורדון: דבר ראשון, גם כך ההצעה מדברת רק על הוותיקים.

יוסי גורדון: דבר שני, כבר היום הממשלה עושה מבצעי מכירות כאלה.

ישראל כץ: איפה היא עושה?

ישראל כץ: באיזה מבצע?

יוסי גורדון: במבצע "כאן ביתי", שהתנהל בפריפריה ולאחרונה הורחב גם למרכז, מבצע הנמצא בעיצומו בימים אלה, של מכירת דירות לדיירי הדיור הציבורי.

ישראל כץ: אז מה מפריע לך שהחוק יהיה?

רן כהן: המבצע לא בעיצומו כי יש שביתה ב"עמידר" ולכן לא מוכרים דירות לדיירים.

יוסי גורדון: זה לא משנה.

יוסי גורדון: ניתנות שם הנחות גדולות יותר.

אתי בנדלר: ההצעה של חבר הכנסת ישראל כץ היא הצעת חוק אחרת, שצריך לבחון אותה ולבדוק את כל הסעיפים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ישראל כץ, תמיד אפשר יהיה להניח את ההצעה שלך.

ראובן ריבלין: אנחנו מתכנסים להצעה אחת, לבטל את הביטול שמופיע בחוק ההסדרים.

אתי בנדלר: אני חוששת שההצעה של חבר הכנסת כץ איננה יכולה להתקבל כפי שהיא, משום שהיא מחייבת דיון מעמיק.

אתי בנדלר: החוק הוא חוק עם הוראות משולבות.

אתי בנדלר: צריך לבחון אילו סעיפים כן ואילו סעיפים לא, האם יש צורך להתקין תקנות לצורך הפעלת החוק וכן הלאה.

ישראל כץ: זה עניין של ניסוח.

יעקב ליצמן: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת ריבלין לסעיף 76?

יעקב ליצמן: בעד ההסתייגות של חבר הכנסת ראובן ריבלין לסעיף 76 – 7 נגד – 9 נמנעים – 1 ההסתייגות של חבר הכנסת ראובן ריבלין לסעיף 76 לא נתקבלה.

יעקב ליצמן: אני חייב להגיד לכל חברי הכנסת שביום ראשון בתל אביב אף אחד מהחברים לא התנגד להצעה של חבר הכנסת אלי אפללו.

חיים אורון: קבוצת העבודה חתומה על ההסתייגות, כל חברי הסיעה מלמעלה ועד למטה.

מוחמד ברכה: זאת היתה הצבעה על הצעתו של חבר הכנסת רובי ריבלין, או על כל הצעות הביטול?

יעקב ליצמן: על הצעתו של חבר הכנסת ריבלין.

מוחמד ברכה: יש לי הצעה נוספת לביטול.

יעקב ליצמן: בעד 7, נגד 9, נמנע אחד, שניים לא נוכחים.

יעקב ליצמן: ההסתייגות של חבר הכנסת ריבלין לסעיף 76 לא נתקבלה.

מוחמד ברכה: אלה שחשים בייסורי מצפון, יש לכם הזדמנות לחזור בכם ולשפר משהו עכשיו.

יעקב ליצמן: נצביע על הסתייגות זהה של חבר הכנסת מוחמד ברכה.

אתי בנדלר: אני מציעה שתשאל מי מבקש את ההסתייגות הזאת, כדי שלא נצטרך לקיים את ההצבעה הזאת עשר פעמים.

יעקב ליצמן: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת ברכה לסעיף 76?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 76 – 7 נגד – 9 נמנעים – 1 ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 76 לא נתקבלה.

יעקב ליצמן: אותן תוצאות: 7 בעד, 9 נגד, נמנע אחד ושניים לא נכחו.

יעקב ליצמן: ההסתייגות של חבר הכנסת ברכה לסעיף 76 לא נתקבלה.

אתי בנדלר: אדוני היושב-ראש, רשומים לי עוד הרבה מאוד מסתייגים שמבקשים את ביטול הסעיף הזה.

אתי בנדלר: אני צריכה לדעת מי רוצה להצטרף להסתייגות.

יעקב ליצמן: בהתאם למה שנהגנו היום, אין הצבעות על הצעות לביטול סעיף בחוק, כי ברגע שמצביעים על קיום החוק אוטומטית ההצעות הופכות להסתייגויות והכול עולה למליאה.

יעקב ליצמן: זה לא מהותי.

יעקב ליצמן: אני מצביע רק על דברים מהותיים.

מוחמד ברכה: הצעות לביטול הן הדבר הכי מהותי.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת ברכה, אני שמח שאתה מסביר את דברי, אבל אני מסביר את עצמי אחרת.

יעקב ליצמן: אני חולק על כך.

מוחמד ברכה: אני מבין שההסתייגויות יעלו למליאה.

יעקב ליצמן: כל ההסתייגויות עולות למליאה.

יעקב ליצמן: יש הצעה של חבר הכנסת אביגדור יצחקי.

יעקב ליצמן: אנא הצג אותה בפנינו.

אביגדור יצחקי: אני מציע לדחות את יישום החוק בשנתיים נוספות, עד 1 בינואר 2009.

חיים אורון: אני מציע לדחות את יישום החוק בשנה אחת בלבד, עד 1 בינואר 2008.

מוחמד ברכה: למה לדחות בשנה?

מוחמד ברכה: אני מציע לדחות אותו ב-7 חודשים בלבד, עד סוף השנה הנוכחית.

יעקב ליצמן: נצביע זה מול זה: דחייה בשנה או בשנתיים.

יעקב ליצמן: מי בעד לדחות עד 2008?

יעקב ליצמן: מי בעד לדחות עד 2009?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד תחילת חוק הדיור הציבורי (זכויות רכישה), התשנ"ט-1998 ב-1 בינואר 2008 – 7 בעד תחילת חוק הדיור הציבורי (זכויות רכישה), התשנ"ט-1998 ב-1 בינואר 2009 – 9 נמנעים – 1 ההצעה להחיל את חוק הדיור הציבורי (זכויות רכישה), התשנ"ט-1998 ב-1 בינואר 2009 נתקבלה.

יעקב ליצמן: החוק נדחה עד 1 בינואר 2009.

אתי בנדלר: אולי עדיף 31 בדצמבר 2008.

יעקב ליצמן: לא.

אביגדור יצחקי: אדוני יושב-ראש הוועדה, אני נותן לך אור ירוק להצביע על בן ממשיך.

יעקב ליצמן: אני מעלה להצבעה את סעיפים 74-75.

יעקב ליצמן: אנחנו נצביע על נוסח הצעת החוק.

יעקב ליצמן: אם תרצו, תצביעו נגד.

יעקב ליצמן: מי בעד סעיפים 74-75?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד סעיפים 74-75 – אין נגד – רוב נמנעים – סעיפים 74-75 לא נתקבלו.

יעקב ליצמן: בהצבעה פה אחד סעיפים 74-75 לא נתקבלו.

יעקב ליצמן: נעבור לסעיף 77 – הצעת החוק של חבר הכנסת מאיר פרוש.

הלית מגידו: היתה הצעת חוק של חבר הכנסת מאיר פרוש, שהתקבלה לפני מספר שנים, שביקשה להיטיב ולפטור מהיטל השבחה הן את ההקדשים הציבוריים והן דירות ששטחן עד 160 מטר מרובע.

הלית מגידו: היה תיקון נוסף לעניין מחסנים, שלא אכנס אליו.

הלית מגידו: לאחר שהצעת החוק התקבלה, במסגרת חוק ההסדרים המפורסם שעניינו ביטול והתליה של הצעות חוק שמקורן בהצעות חוק פרטיות התקבל סעיף אשר ביטל למעשה את הצעת החוק של חבר הכנסת פרוש.

הלית מגידו: סעיף זה היה בתוקף לתקופה קצובה.

סמדר אלחנני: הוא התלה, לא ביטל.

יעקב ליצמן: דחו את החוק, לא ביטלו אותו.

הלית מגידו: הוא בוטל.

יעקב ליצמן: אם ביטלו חוק איך אפשר להחיות אותו?

יעקב ליצמן: הם רוצים כרגע לבטל את החוק.

יעקב ליצמן: למה?

סמדר אלחנני: לבטל את ההתליה.

הלית מגידו: חבל להתווכח על הסמנטיקה.

הלית מגידו: ביקשו למעשה לבטל את הצעת החוק של פרוש, אבל קבעו את זה כהוראת שעה.

הלית מגידו: הוראת השעה הזאת הוארכה מפעם לפעם, וגם בחוק ההסדרים הזה ביקשו בנוסח המקורי להאריך את הוראת השעה, המבטלת או המַתְלָה, עד דצמבר 2008.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת פרוש ביקש לבטל את היטל ההשבחה על דירות גדולות ששטחן 160 מטר באומרו שזה פוגע במשפחות ברוכות ילדים.

יעקב ליצמן: משרד האוצר רצה לבטל את זה.

יעקב ליצמן: הגעתי להסכמה עם משרד האוצר שבמקום 160 מטר יהיה 140 מטר.

יעקב ליצמן: בעניין ההקדשים הם חוזרים בהם לגמרי.

ראובן ריבלין: זה מותנה גם במספר בני המשפחה או רק בגודל הדירה?

יעקב ליצמן: רק בגודל הדירה.

יעקב ליצמן: קשה לבדוק את מספר בני המשפחה.

ראובן ריבלין: אני ואשתי גרים לבד בדירה של 160 מטר.

ראובן ריבלין: אני יכול לקבל פטור?

ראובן ריבלין: יש לי ארבעה ילדים אבל ברוך ה' הם כבר יצאו לדרכם.

יעקב ליצמן: אז זכית גם בגלל משפחות ברוכות ילדים.

הלית מגידו: הנוסח המונח לפניכם כולל את ההסכמות אליהן הגיעו כדלקמן: ראשית, במקום 160 מטר כפי שהציע במקור חבר הכנסת פרוש, לעומת 120 מטר כפי שהציעו במקור אנשי משרד האוצר, הגיעו לפשרה של 140 מטר.

הלית מגידו: דבר שני, יינתן פטור להקדשים הציבוריים, כפי שהציע במקור חבר הכנסת פרוש.

הלית מגידו: דבר שלישי, לעניין המחסנים – יינתן פטור כפי שהציע חבר הכנסת פרוש.

חיים אורון: אני מבקש להבין את זה.

חיים אורון: אם אני מבין נכון מדובר על היטל השבחה.

חיים אורון: מדובר על הכנסה של הרשויות המקומיות.

חיים אורון: אנחנו כאן בחביבות רבה מורידים היטל של הרשויות המקומיות מהשבחה של דירות עד שטח של 140 מטר.

חיים אורון: לא אומרים כאן שזה דירה בשטח 140 מטר שגרה בה משפחה מרובת ילדים, אלא אם יש לי במקרה דירה של 140 מטר ואני מכרתי אותה ומשביח אותה והורס אותה ובונה אותה מחדש, מעצם העובדה שיש לי דירה כזאת – אני פטור.

יעקב ליצמן: אז מה קרה?

חיים אורון: אני מודה שלא אצביע נגד זה, כי אני מבין שכבר נמאס לי לעבוד בממשלה, אבל שמישהו יגיד לנו על כמה כסף מדובר כאן ולשם מה חלוקת המתנות האלה, על-פי מה מחלקים אותן.

חיים אורון: אני מבין שאנו בתקופת בין השמשות והכול קונים-מוכרים.

חיים אורון: בסדר, אבל למה זה?

חיים אורון: אין דבר טוב יותר לעשות?

חיים אורון: אתם משוגעים לגמרי.

יעקב ליצמן: שגעון – יש לי הרבה דברים להגיד על כל היום האיום הזה.

יעקב ליצמן: אז אנא, אני מבקש.

יעקב ליצמן: יש לי גם מה להגיד לכם על ההתנהגות של כולכם היום.

יעקב ליצמן: אם אתם רוצים שאני אפתח את הפה עכשיו בסוף היום, יש לי עוד כוחות.

יעקב ליצמן: אני אאמן את כולכם כאן, אעשה הפסקה עד מחרתיים.

יעקב ליצמן: גם אני יודע לעבוד.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, החוק הזה בא להרוג לגמרי את השלטון המקומי.

אלי אפללו: ממה חי השלטון המקומי?

אלי אפללו: מהיטל השבחה.

אלי אפללו: אם אתם באים להוריד את היטל ההשבחה על הדירות הללו - - -

יעקב ליצמן: ולהרוג משפחות בדיור הציבורי זה כן בסדר?

יעקב ליצמן: איפה הרשויות תומכות במשפחות האלה?

יעקב ליצמן: איפה אתה תומך בדיור הציבורי של כולם?

יעקב ליצמן: אל תבלבל את הראש.

יעקב ליצמן: אתה דואג למישהו?

יעקב ליצמן: זה פוליטיקה.

יעקב ליצמן: תגיד את האמת: פוליטיקה, ולא שום דבר אחר.

יעקב ליצמן: בדיור הציבורי הצעת דבר ואחר-כך בלי בושה ביטלת את הצעתך.

יעקב ליצמן: אתה מטיף לי מוסר?

יעקב ליצמן: בושה וחרפה.

יעקב ליצמן: אני יודע גם לשחק פוליטיקה, האמן לי.

יעקב ליצמן: מעולם לא חלמתי שחבר הכנסת אפללו יבטל את הסתייגותו.

יעקב ליצמן: ישבו 25 חברי כנסת ותמכו בהצעת חבר הכנסת אפללו פה אחד, אף אחד לא העיז להגיד אחרת.

יעקב ליצמן: שלא יספרו לי סיפורים.

יעקב ליצמן: כנראה שאני תמים מדי.

יעקב ליצמן: רבותי, כולם כאן שחקנים.

יעקב ליצמן: אל תספרו לי סיפורים.

יעקב ליצמן: פוליטיקה.

יעקב ליצמן: בואו נדבר פוליטיקה.

יעקב ליצמן: מה, דיור ציבורי לא חשוב?

יעקב ליצמן: איפה חברת הכנסת יחימוביץ?

יעקב ליצמן: פתאום שום דבר, הכול בסדר.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת אלי אפללו היה קיצוני יותר מחבר הכנסת רן כהן בישיבה ופתאום נעלם, ובסך הכול התמים ליצמן לא יודע בדיוק במה מדובר ורק הוא מדבר בסך הכול פוליטיקה, הם היו צדיקים.

אלי אפללו: ההצגה נגמרה?

אלי אפללו: אתה לא מאפשר לי להגיד את דברי, אתה מתפרץ באמצע דברי.

אלי אפללו: על אף שאתה יושב-ראש הוועדה, אתה צריך לאפשר לי לגמור את דברי.

אלי אפללו: ההצגה הזאת ידועה, אבל תן לי לגמור את דברי.

יעקב ליצמן: אתן לך לדבר ככל שתרצה, אבל האמן לי, אתה הולך לקבל מכה אחת פעמיים היום.

יעקב ליצמן: אתם לא מכירים אותי.

אלי אפללו: לא מבהילים אותי, ואני לא נבהל.

אלי אפללו: אגיד מה שאני רוצה.

אלי אפללו: מצדי תחזור עוד פעם לעשות את ההצגה הזאת על הדיור הציבורי.

חיים אורון: אפשר לעשות הצבעה חוזרת על הדיור הציבורי?

יעקב ליצמן: באמת אבקש רביזיה.

אלי אפללו: חבל על ההצגה הגדולה של הצעקות שהיו כאן

אלי אפללו: במקום לדון לגופו של עניין ושכל אחד יגיד מה שיש לו לומר.

אלי אפללו: אתה יכול לא לקבל או כן לקבל, אבל לשמוע את דעתי אתה חייב.

אלי אפללו: היטל ההשבחה שאתה מבקש לבטל היום לדירות הללו, אם זה יהיה לבעלים פרטיים ולא לקבלנים אני לא מתנגד לדאוג למשפחות, לאלה שרוצים.

אלי אפללו: אבל מה אתה הולך לעשות?

אלי אפללו: הפטור הזה יינתן לקבלנים.

אלי אפללו: מי שייהנה מהפטור בהיטל השבחה זה רק קבלנים ולא יגיע למשפחות ברוכות הילדים שאתה דואג להן מאוד.

אלי אפללו: אני מציע שנגביל את זה ונקבע שזה יהיה רק לבעלים פרטיים של דירה אחת ולא להשאיר את זה פרוץ לעסקאות משונות, שאנשים יקנו קרקע חקלאית, יטילו היטל השבחה, והשלטון המקומי הרי חי מההכנסה הזאת.

אלי אפללו: אם אתה רוצה באמת לדאוג לאנשים שיש להם קושי לדאוג לבתים האלה, אני מסכים, אבל לא בדרך שאתה רוצה לנקוט.

אלי אפללו: אני חושש שזה יפגע קשה מאוד בשלטון המקומי ויהרוס אותו לגמרי.

אביגדור יצחקי: אדוני היושב-ראש, קודם כול, אני רוצה לומר שאנחנו לא נגד משפחות, ואנחנו לא בעד הרס משפחות.

יעקב ליצמן: הרסתם.

יעקב ליצמן: עובדה שהיה שר אוצר שהוריד קצבאות ילדים.

יעקב ליצמן: אתה לא יכול להגיד "לא רצינו להרוס".

יעקב ליצמן: הרסתם.

אלי אפללו: איזה שר אוצר?

אלי אפללו: מי זה היה?

יעקב ליצמן: היה פעם ילד שניגש לאביו ואמר: אבא, רוצים להרביץ לי.

יעקב ליצמן: שאל האב: כיצד אתה יודע שרוצים להרביץ לך?

יעקב ליצמן: אמר: מרביצים לי.

יעקב ליצמן: מאיפה יודעים שרוצים להרוס?

יעקב ליצמן: הרסתם.

יעקב ליצמן: הורדתם 500,000 ילדים מתחת לקו העוני.

יעקב ליצמן: עכשיו תסביר לי.

ראובן ריבלין: זה היה הליכוד ולא הם.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת אביגדור יצחקי היה אז אבי אבות התרגיל הזה, ביחד עם הליכוד.

אביגדור יצחקי: אל"ף, אני בעד שלמשפחות ברוכות ילדים יהיה שטח גדול יותר לבית וזה לא יעלה להם הרבה יותר כסף.

אביגדור יצחקי: לעצם העניין, אני בעד למצוא פתרון לבעיה הזאת, אבל יש כאן מספר נושאים שצריך לשים לב אליהם.

אביגדור יצחקי: האחד, אני סבור שזה לא נכון בכל מקום במדינת ישראל.

אביגדור יצחקי: לדעתי בהרצליה פיתוח זה לא צריך לעבור בלי היטל השבחה, לדעתי ברעננה זה לא צריך לעבור בלי היטל השבחה.

אביגדור יצחקי: אפשר להצמיד את זה למבחנים סוציו-אקונומיים או דברים מעין אלה, אפשר בצו של שר הפנים או כל דבר אחר.

אביגדור יצחקי: הדבר הבעייתי השני, והעלה אותו חבר הכנסת אלי אפללו, ואני מציע לך לשים לב אליו, ברגע שאתה משית את זה במקום בו יש קבלנים מאין תוכל לדעת שזה בסוף מגיע לציבור?

אלי אפללו: אם זה על דירה קיימת זה משהו אחר.

ישראל כץ: תמכת בהורדת מסים לעשירון העליון, אמרת שזה מניע את הכלכלה.

יעקב ליצמן: אני רוצה להזכיר לחבר הכנסת אביגדור יצחקי שהיום התקבלו ביוזמתו דברים שנוגעים להרבה עשירים, עם כל הכבוד.

יעקב ליצמן: יגיד לי כאן נציג האוצר האם אני אומר אמת או לא.

יעקב ליצמן: אמת דיברתי.

אבשלום וילן: עזוב אותי מהמשפחות ברוכות הילדים.

אבשלום וילן: דיברת גם על ההקדשים.

אבשלום וילן: האוצר לא אמר כמה זה יעלה לקופה.

אבשלום וילן: לא הדירות של 140 מטר, יש גם הקדשים.

יעקב ליצמן: אגב, הקדשים זה רובם ערבים.

אבשלום וילן: כמה זה עולה?

אבשלום וילן: אני רוצה לדעת.

אבשלום וילן: הם יודעים לעשות תחשיב על כל חוק.

אבשלום וילן: מר יוסי גורדון, כמה זה עולה?

אבשלום וילן: תנו לנו מספר.

אביגדור יצחקי: אני בעד פתרון לעניין הזה.

אביגדור יצחקי: אפשר לשבת עוד כמה דקות ולחשוב על השיטה הטובה ביותר, אל"ף, שזה לא יפגע ברשויות המקומיות, בי"ת, שזה יגיע באמת לצרכנים.

אביגדור יצחקי: זה הכול.

ישראל כץ: אי אפשר להשאיר את הדברים באוויר.

ישראל כץ: כל התפיסה שחבר הכנסת אביגדור יצחקי ביטא כאן, ושיבחתי אותך על הצגת הדברים, היתה שהנחה בשיעורי המס מביאה ליתר הכנסות.

יעקב ליצמן: אתן לחבר הכנסת מאיר פרוש להציג את הדברים ואחר-כך אעשה התייעצות סיעתית עד שיתקבל פתרון.

מאיר פרוש: בסעיף 19 לחוק התכנון והבנייה, המדבר על היטל השבחה, נאמר בפסקה (ג)(1): "בניה או הרחבה של דירת מגורים לא ייראו כמימוש זכויות אם המחזיק במקרקעין או קרובו הגיש בקשה להיתר בניה על אותם מקרקעין שישמשו למגוריו או למגורי קרובו".

מאיר פרוש: דהיינו, לא מדובר בקבלנים אלא באדם שרוצה לעשות שינוי תב"ע כדי להרחיב את הדירה שלו.

מאיר פרוש: היה כתוב בעבר 120 מטר.

מאיר פרוש: מאין נלקח ה-160 מטר שהופיע בהצעת החוק שלי?

מאיר פרוש: כאשר באים למינהל מקרקעי ישראל ומבקשים דמי היתר להרחיב דירה, עד 160 מטר לא צריך לשלם למינהל.

מאיר פרוש: אמרתי, כמו שבמינהל קבעו 160 מטר גם פה בהיטל השבחה יהיה 160 מטר.

מאיר פרוש: יתרה מכך, הממשלה החליטה בשנת 1999 שבמינהל מקרקעי ישראל לא ייקחו תשלום עבור היתר להרחבת דירה, לא רק על 160 מטר אלא על 360 מטר.

מאיר פרוש: מועצת המינהל לא אישרה את זה.

מאיר פרוש: למה מופיע היום בחוק 120 מטר?

מאיר פרוש: בשעתו היה 80 מטר.

מאיר פרוש: לפני 21 שנים הכנסת אמרה: כמו שבמינהל עברו מ-80 מטר ל-120 מטר, כך נעבור בכנסת מ-80 מטר ל-120 מטר.

מאיר פרוש: לפני כמה שנים אמרתי: כמו שבמינהל עברו מ-120 מטר ל-160 מטר, כך יעברו גם כאן.

מאיר פרוש: אבל לא מדובר על קבלנים, אלא על אדם שרוצה להרחיב בנייה או להרחיב דירת מגורים למגוריו או לדירת קרובו.

אלי אפללו: היועצת המשפטית מסבירה לי אחרת, שזה יינתן גם לקבלנים.

יעקב ליצמן: אני אעשה כעת התייעצות סיעתית.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

אבשלום וילן: האוצר לא ענה לי מה העלות התקציבית של ההטבה הזאת להקדשים.

אבשלום וילן: (הישיבה נפסקה ב-20:00 ונתחדשה ב-20:15)

יעקב ליצמן: סעיף 70 – מימון מפלגות אני מבקש להצביע על פיצול סעיף 70.

יעקב ליצמן: הצבעה בעד פיצול סעיף 70 – רוב נגד – מיעוט נמנעים – הוחלט לפצל את סעיף 70 - - - (בפרוטוקול חסרים דברים שנאמרו במשך כ-5 דקות)

ראובן ריבלין: - - - לממן את הדמוקרטיה, שאם לא ניקח מקופת הציבור נצטרך חלילה לקבל תרומות מאנשים בלי שנדע אם מותר או אסור.

ראובן ריבלין: אחת משתיים, או שאנחנו בעד יוזמת האוצר להוריד לנו ממימון מפלגות, או שאנחנו נגד.

ראובן ריבלין: אם אנחנו נגד נצביע ונוריד את זה, ואם אנחנו בעד נפצל את זה.

ראובן ריבלין: אם נסכים בהמשך אז האוצר יביא את זה פעם נוספת.

ראובן ריבלין: למה לנו לשמש כאסקופה נדרסת?

יעקב ליצמן: יש רביזיה.

יעקב ליצמן: הוא ייצא, נצביע עוד פעם וזה ייפול.

ראובן ריבלין: אני מבקש רביזיה ומבקש מחברי, זה לא עניין של קואליציה ואופוזיציה.

ראובן ריבלין: למה פעמיים?

ראובן ריבלין: אנחנו אומרים לעיתונות ואומרים לכל הציבור אשר עומדים עלינו למשמר: דמוקרטיה עולה כסף, ומימון מפלגות הוא חלק ממנה.

ראובן ריבלין: אנחנו לא מסכימים להצעת האוצר.

ראובן ריבלין: לכן אני מציע רביזיה על ההחלטה.

ראובן ריבלין: לא לפצל, אלא לבטל.

ראובן ריבלין: ברור שהקובעת היא ועדה ציבורית.

ראובן ריבלין: אף פעם לא עשינו דבר מבלי שוועדה ציבורית בדקה את כל העניין.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת אביגדור יצחקי, יש רביזיה על סעיפי מימון המפלגות.

אביגדור יצחקי: אני חוזר ואומר, מאחר וזאת אמירה לא טובה ולא יפה ולא נכונה, אפילו מכוערת, של מי ששם אותה בתוך החוק הזה אם אוריד את זה עכשיו בשבוע הבא זה יבוא לי עוד פעם.

אביגדור יצחקי: אז עכשיו הם יחכו עם זה.

אביגדור יצחקי: יש ועדה ציבורית שדנה גם על נושא המימון וכל הקשור לזה.

אביגדור יצחקי: אני לא מבין מה זה כל-כך משנה לך אם אני מפצל או אם אני הורג את זה במקום.

אביגדור יצחקי: כי מחר בבוקר יבואו ויגידו 50% ומחרתיים יגידו 40%.

אביגדור יצחקי: מה זה כל-כך בוער לך?

חיים אורון: בואו נעשה רביזיה, ובכל מקרה נצביע כולנו אותו הדבר.

חיים אורון: אני מוכן להצטרף אליו בזה, אבל שלא ייצא שיש טובים ורעים.

ראובן ריבלין: בואו נסכים לרביזיה.

יעקב ליצמן: רבותי, מי בעד הרביזיה על סעיף 70?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד רביזיה על סעיף 70 – רוב נגד – אין נמנעים – אין הרביזיה על סעיף 70 נתקבלה.

יעקב ליצמן: הרביזיה אושרה.

יעקב ליצמן: עכשיו נצביע פעם נוספת על הסעיף.

יעקב ליצמן: מי בעד פיצול סעיף 70?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד פיצול סעיף 70 – רוב נגד – אין נמנעים – אין פיצול סעיף 70 נתקבל.

יעקב ליצמן: פיצול סעיף 70 אושר פה אחד.

ראובן ריבלין: האוצר לא צריך לומר לכנסת מה מימון המפלגות.

ראובן ריבלין: הם לא קומיסר על הוועדות הציבוריות, ולכן צריך להעיף אותם לכל הרוחות והשדים.

אביגדור יצחקי: עזוב, אל תדבר על זה יותר.

אביגדור יצחקי: הרי הכול נעשה כדי שלא נדבר על זה.

יעקב ליצמן: נעבור לפרק ח: רשויות מקומיות.

יעקב ליצמן: יש כאן הרבה בעיות.

יעקב ליצמן: מי שרוצה להגיש הסתייגות מהותית על התקציב אנא יכין אותה עכשיו.

יעקב ליצמן: אני מקווה לסיים את כל ההצבעות עד שעה 22:00.

ישראל כץ: על המים יצטרכו לערוך דיון ארוך.

יעקב ליצמן: על המים נצביע אנבלוק על הכול.

ראובן ריבלין: אני רוצה הצבעה שמית על המים – מי רוצה את זה בתור רשות ציבורית ומי בתור רשות ממשלתית.

ראובן ריבלין: אני רוצה לראות כיצד תצביע חברת הכנסת אורית נוקד.

ישראל כץ: קודם כול מי בעד פיצול ומי נגד פיצול.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת ריבלין, הרי ראית מה היה בעניין הדיור הציבורי.

חיים אורון: אני מוכן להתחיל להציג את ההסתייגויות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן, כאשר כעסת רציתי לומר לך, תאמר לנוכחים: כולם היו בני, כולם יושבים על תנאי ...

יעקב ליצמן: בבוקר רוב חברי הכנסת מהעבודה אמרו שהם נגד ביטול חוק הדיור הציבורי.

יעקב ליצמן: אני מוכן לתת מחמאה לליכוד.

יעקב ליצמן: כאשר הליכוד ראה שלא מסתדר לו עם החברים, החליף אותם.

יעקב ליצמן: כאן לא צריך להחליף אותם, אלא מחליפים את הדעות שלהם.

אורית נוקד: חבר הכנסת ליצמן, אני מוחה.

ראובן ריבלין: לכן הצעתי לשנות את תקנון הכנסת ולקבוע שיכולים להצביע רק חברים קבועים, למעט במקרים מיוחדים מאוד שוועדת האתיקה תאשר.

יעקב ליצמן: האם יש הסתייגויות מהותיות בפרק הרשויות המקומיות?

הלית מגידו: כן.

הלית מגידו: חבר הכנסת אורון, ההסתייגות שלך נכנסה לנוסח.

אורית נוקד: אני מסירה את ההסתייגות שלי.

הלית מגידו: חבר הכנסת ליצמן, נראה לי שנפלה טעות.

הלית מגידו: בטעות שוכפל לכם נוסח לא עדכני על הרשויות המקומיות.

הלית מגידו: אני מעדיפה שלא תצא תקלה תחת ידי הוועדה.

הלית מגידו: אולי אפשר לתת לנו הפסקה או לעבור לנושא אחר ולשוב לזה בהמשך.

הלית מגידו: נוכל לארגן לכם נוסח נכון.

הלית מגידו: אנחנו זקוקים לחצי שעה כדי להביא נוסח מעודכן.

יעקב ליצמן: נעבור לפרק ט"ז: שונות, תיקונים בחוק רשות הספנות והנמלים.

יעקב ליצמן: בנושא זה יש הסכמה.

הלית מגידו: ברשותכם, אנחנו חוזרים לסעיפים 65-66, שעניינם הספנות והנמלים.

הלית מגידו: התעוררה שאלה בעקבות בקשת האוצר שביקש לדחות את ההכרה בקופות גמל מ-30 ביוני 2006 לסוף שנת 2006.

הלית מגידו: חברת הכנסת יחימוביץ ביקשה התייעצות סיעתית והתייעצה עם אנשי ההסתדרות, אני מניחה, ועם מי שנוח לה, והגיעו להסכמות על דחייה.

הלית מגידו: במקום 30 ביוני זה יהיה סוף חודש ספטמבר 2006.

יעקב ליצמן: זאת ההצעה של חברת הכנסת שלי יחימוביץ ושל משרד האוצר, סוף ספטמבר, ואנחנו כאופוזיציה מציעים נובמבר.

חיים אורון: בהסכם עם העובדים אני לא מתעסק.

הלית מגידו: מתוך פרק ט"ז: שונות אנחנו מצביעים על סעיף 65, ובתוכו פסקאות (1) ו-(2), וסעיף 66 שעניינו התחילה והתחולה של אותו תיקון לחוק רשות הספנות והנמלים.

יעקב ליצמן: אנחנו מצביעים על סעיפים 65 ו-66, עם הסיכומים שעו"ד הלית מגידו אמרה לפרוטוקול.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד פרק ט"ז: שונות, סעיפים 65-66 – רוב נגד – אין נמנעים – אין פרק ט"ז: שונות, סעיפים 65-66 נתקבלו.

יעקב ליצמן: סעיפים 65-66 אושרו פה אחד.

יעקב ליצמן: נצא להפסקה של 5 דקות.

יעקב ליצמן: (הישיבה נפסקה ב-20:35 ונתחדשה ב-21:30)

יעקב ליצמן: אני מחדש את הישיבה.

יעקב ליצמן: אני אומר פעם נוספת, אני מבקש שלא יהיה כאן אף אחד פרט לחברי הוועדה ופקידי הממשלה.

יעקב ליצמן: אני מתחנן שלא תאלצו אותי להוציא אנשים.

יעקב ליצמן: אני מבקש לסגור את הדלת.

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים לפרק ט"ו: מים.

יעקב ליצמן: אני מבין שיש על כך הסכמה בין השר עמיר פרץ ובין ראש הממשלה אהוד אולמרט, שמובארכ יהיה הבורר ...

ראובן ריבלין: אני יכול להאמין שמי שאמרת שני יסכים.

ראובן ריבלין: אני לא מאמין שהשר עמיר פרץ יסכים.

יעקב ליצמן: רבותי, אנחנו מצביעים על פרק המים.

ראובן ריבלין: יש לי הסתייגויות מהותיות מאוד, בעניין הרשות הציבורית מול הרשות הממשלתית.

ראובן ריבלין: אנו מבקשים שבמקום "הרשות הממשלתית למים" יהיה כתוב "רשות ציבורית מים", כמו רשות ציבורית חשמל, על כל המשתמע מכך.

ראובן ריבלין: אין לי ספק שבעניין זה מדובר במוצר ציבורי.

ראובן ריבלין: אנחנו לא רוצים לתת את כל הטיפול במים בידי חמישה אנשים.

יעקב ליצמן: אני שואל את עו"ד אתי בנדלר האם ההסתייגות הזאת מהותית.

יעקב ליצמן: האם מישהו יכול להציג לי את הצעת החוק ואת ההסכמות אליהן הגיעו כאן?

אתי בנדלר: כזכור, במהלך הדיונים בוועדה, הוועדה הציגה בפני משרד האוצר שאלות שונות וביקשה התייחסות לכל מיני נושאים.

אתי בנדלר: בנוסף לכך גם אני עשיתי כך בפגישות, במספר דיונים שקיימתי עם נציגי האוצר.

אתי בנדלר: בעקבות כל אותן קושיות מציע משרד האוצר להכניס מספר שינויים בהצעת החוק.

אתי בנדלר: הוא הפיץ כאן מכתב בן מספר עמודים בו התייחסות למספר סוגיות.

אתי בנדלר: הסוגייה הראשונה היא הפיקוח הפרלמנטרי.

אתי בנדלר: האוצר מבהיר באילו נושאים הוא מוכן לפיקוח פרלמנטרי ובאילו נושאים לא.

אתי בנדלר: הסוגייה השנייה היא קציבת מועד לקביעת כללים שונים.

אתי בנדלר: כזכור, נושאים רבים מאוד טעונים קביעת כללים.

אתי בנדלר: הרשות אמורה לפעול על-פי כללים שתקבע המועצה.

אתי בנדלר: דרשתי מהם שלפחות ייקצב זמן לקביעת אותם כללים כי בהיעדר כללים, על-פי הנוסח המוצע בהצעת החוק הם יפעלו בעצם על-פי שיקול דעת בלתי מוגבל.

אתי בנדלר: הסוגייה השלישית מתקשרת להצעה של חבר הכנסת ריבלין, והיא האם מדובר במועצה ציבורית או ברשות ממשלתית.

אתי בנדלר: מייד אציג את התשובות שלהם.

אתי בנדלר: הם עדיין מציעים שזאת תהיה רשות ממשלתית, אבל מציעים בכל זאת למנות נציג ציבור אחד למועצה, שמונה בהתאם להצעה 6 חברים והם מציעים שיהיו עכשיו 7 או 8 חברים.

אתי בנדלר: כמו כן, קיים סעיף בקשר לשקיפות הכללים.

אתי בנדלר: ברשותכם, אתחיל דווקא עם הפיקוח הפרלמנטרי.

אתי בנדלר: בנושא הזה הם מציעים שהיטל הפקה יהיה טעון אישור ועדת הכספים.

אתי בנדלר: זה עוגן בסעיף הרלוונטי; תשלום מיוחד המוטל על מפיק מים או ספק מים שחרג מן הכמות המותרת בתנאי הרשיון – גם סכום זה יהיה בכפוף לאישור ועדת הכספים של הכנסת; פיצויים בשל נזקים – באישור ועדת הכספים של הכנסת; אישור לפעולות מנהליות פרטניות – כאן הם מציעים באופן מוחלט שלא להיזקק לאישור ועדה מוועדות הכנסת.

אתי בנדלר: אני, ברמה העקרונית, כמובן כפוף להחלטת הוועדה, הייתי מוכנה לקבל את זה, למעט בנושא אחד שנראה לי עקרוני מאוד, ואמרתי שאמליץ בפני הוועדה שלא לקבל את עמדתם, וזה נושא הפסקת אספקת המים לצרכנים.

אתי בנדלר: נכון שכביכול מדובר בפעולה פרטנית משום שמפסיקים את המים לצרכן ספציפי, אבל אני סבורה שמדובר כאן כמעט בזכות יסוד לקבלת מים והייתי סבורה שבנושא זה ראוי שהכללים יהיו טעונים אישור של ועדת הכספים של הכנסת; בנושא התעריפים הם מציעים שלא יהיה פיקוח פרלמנטרי, ואני משאירה את זה כמובן לוועדה כפי שתחליט.

ישראל כץ: זה בניגוד למצב הקיים היום.

אתי בנדלר: חלקית.

ראובן ריבלין: פיקוח פרלמנטרי זה הדבר האחרון שמדאיג אותנו, כדי שחברי המרכז לא יבואו.

ראובן ריבלין: אין לנו מקום בכנסת עד שלא נתרחב.

ראובן ריבלין: השאלה היחידה, האם הסמכויות לגבי החקלאות עוברות.

יעקב ליצמן: אני מבקש להציע שלוויכוח בין שני השרים - - -

ראובן ריבלין: זה לא ויכוח בין שני שרים.

יעקב ליצמן: אני מציע שבוויכוח הזה לא נחליט היום.

יעקב ליצמן: נחליט על כל החוק, אבל את זה נשאיר עד מחר בבוקר.

ראובן ריבלין: עם כל הכבוד, זה בהחלט מחשבה יצירתית, אבל היא פוגעת במהות האמיתית של ההסתייגות.

יעקב ליצמן: על כך תדבר מחר בבוקר.

יעקב ליצמן: שמעתי את כל הוויכוחים כאן ואני מבין אותם.

יעקב ליצמן: זה הכול פוליטיקה.

יעקב ליצמן: את הפוליטיקה נשאיר לפוליטיקאים עד מחר בבוקר.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת ריבלין, האמן לי, אתה לא יודע עד כמה אני אומר לך את האמת.

יעקב ליצמן: עזוב, יש פוליטיקה פנימית ואני כרגע לא חלק מזה.

יעקב ליצמן: אגב, יתכן שמחר בבוקר אבוא אליכם ואציע לכם לזרוק את כולם ושאנחנו נחליט עבורם.

יעקב ליצמן: יתכן שכך נעשה מחר בבוקר.

יעקב ליצמן: כרגע אני סבור שאנחנו לא צריכים להיכנס לזה.

יעקב ליצמן: יש כאן ויכוח.

יעקב ליצמן: אני סבור שכרגע אנחנו, הן חברי האופוזיציה והן חלק מחברי הקואליציה, לא חלק מן הוויכוח.

יעקב ליצמן: לכן לא ראיתי אפשרות שהעניינים יסתדרו נכון לרגע זה בשעה 21:30.

יעקב ליצמן: לפיכך יש שתי אפשרויות.

יעקב ליצמן: אפשרות אחת, לקום וללכת הביתה.

יעקב ליצמן: אפשרות שנייה, להמשיך לדון בכל יתר הדברים בחוק הזה פרט לסעיף המהותי הזה, הוויכוח בין שניהם.

יעקב ליצמן: נשאיר להם להסתדר ביניהם הלילה.

יעקב ליצמן: אם ההמתנה במשך הלילה לא תעזור, מחר יש שתי אפשרויות: או שיבוא מישהו, אני או מישהו אחר ויגיד: הם לא מסתדרים, אנחנו נעזור להם להסתדר, נכריע עבורם, כולל האופוזיציה, נניח שנביא הצעה זה מול זה והוועדה תחליט למי לתת קולה; או שנגיד שלא עשינו כלום, לא הסתדרנו ואז נפצל את הפרק.

יעקב ליצמן: זה מחר בבוקר.

יעקב ליצמן: האם יש התנגדות להצעה שלי?

ראובן ריבלין: הרפורמה הזאת היא רפורמה בעלת משמעות רבה, והיא לא שייכת רק לשר כזה או אחר.

ראובן ריבלין: היא בעלת משמעות לגבי כל אזרחי מדינת ישראל והתפיסה הציונית בכלל.

ראובן ריבלין: יכולים שניהם להסכים.

ראובן ריבלין: אני חושב שרפורמה כזאת אנחנו צריכים לפצל.

ראובן ריבלין: אני לא אומר להם לדחות.

ראובן ריבלין: אני בעד הרפורמה בעיקרה, ובלבד שיהיה סוף מעשה במחשבה תחילה.

יעקב ליצמן: אדוני, מחר בבוקר תבקש פיצול, אבל לא הלילה.

יעקב ליצמן: אני חוזר על ההצעה שלי.

יעקב ליצמן: אני מבין את הרגישויות ואני לא רוצה שתביכו אותי ביחסים ביני ובין חברי הממשלה.

יעקב ליצמן: אני מכיר את המצב.

יעקב ליצמן: לכן ההצעה שלי עומדת בעינה, שתי הצעות: או שאנחנו קובעים שאי אפשר להסתדר ואז לא מצביעים על זה, או שתוצע הצעה שתוכרע בוועדה.

ישראל כץ: ההערות המהותיות של חבר הכנסת רובי ריבלין נכונות ואני מצטרף אליהן.

יעקב ליצמן: אז מחר בבוקר תבקשו פיצול של הפרק.

ישראל כץ: אני מצטרף להערות המהותיות.

ישראל כץ: יש לי הערה מקדמית.

ישראל כץ: אנחנו יושבים כחברי ועדת הכספים.

ישראל כץ: אין ספק שהמערכת הפוליטית תקבע את הצבעתם של רוב החברים כאן.

ישראל כץ: אבל בא משרד האוצר ומניח כאן דף שאמור לשקף את הבנתם את רוח הוועדה, בלי קשר לפוליטיקה, בדיון הענייני.

ישראל כץ: מה שחסר כאן, הם מוציאים החוצה את נושא התעריפים לא רק מהפיקוח הפרלמנטרי.

ישראל כץ: הם בכלל לא מתייחסים לעובדה שהיתה כאן הסכמה מקיר לקיר שמשרד החקלאות ושר החקלאות, בלי קשר לוויכוח בין שרים, חייב ללוות את הנושא החקלאי, כי אם הפרלמנט לא מפקח, גם אלה שלא רוצים פיקוח פרלמנטרי רוצים ששר החקלאות יפקח.

ישראל כץ: בינתיים נקבע עד סוף 2008.

ישראל כץ: בכל השיחות שלנו עם אנשי משרד האוצר במסדרונות הם מדברים על הארכה עד שנת 2011 וכן הלאה.

ישראל כץ: אני סבור שצריך להשאיר את זה כל עוד אין חקיקה אחרת.

ישראל כץ: אם משרד האוצר היה בא ואומר: אני מקבל שתישאר סמכות שר החקלאות בנושא החקלאות, אז הייתי דן על החוק כפי שהוא, בצורה עניינית, ואולי רוב החברים היו נוהגים כך, ורוב הסיכויים שהייתי תומך בו, על אף שאני עוד צריך לראות סעיף כזה או אחר.

ישראל כץ: אני מסתכל על דברים שמטרידים אותי.

ישראל כץ: תמכתי גם בחוקים אחרים כאן שהיו לרוחי.

יעקב ליצמן: לכן מה ההצעה שלך?

ישראל כץ: אני מציע שמשרד האוצר ינהל משא ומתן גם אתנו, שיגיד שהוא מוכן לעגן את סמכות שר החקלאות.

יעקב ליצמן: אני רוצה לזרוק לך אתגר.

יעקב ליצמן: באיזו קונסטלציה – ולא משנה לי כרגע מי, עדיין לא החלטתי אפילו לעצמי במי אני תומך בוויכוח בין השרים – האם יש אפשרות שאתה כחבר אופוזיציה תתמוך בחוק בצורה כזאת או אחרת?

ישראל כץ: בוודאי, והיו חוקים שכבר תמכתי בהם.

ישראל כץ: אם החוק יפתור את הבעיות המהותיות.

ישראל כץ: הרי בלאו הכי הממשלה תעביר את התקציב.

יעקב ליצמן: כלומר, אתה אומר לי כיושב-ראש הוועדה הזמני: תביא הצעה ואנחנו חברי האופוזיציה מוכנים להכריע במה שהם לא מכריעים.

יעקב ליצמן: נכון?

יעקב ליצמן: זה מה ששמעתי כאן?

ישראל כץ: אתה כבול, ובצדק, לשיקולים הפוליטיים.

ישראל כץ: אם זה יוכרע פוליטית אז זה יוכרע ברוב ומיעוט.

ישראל כץ: אני מדבר כרגע עניינית על בעיה חמורה שמדברים עליה במסדרונות.

ישראל כץ: אם מוכנים להשאיר את רשות הניקוז באחריות משרד החקלאות, ומוכנים ששר החקלאות יהיה אחראי על תעריפי המים לחקלאות, מבחינתי זה פותר את הבעיה.

ישראל כץ: כל שאר הדברים, שכל אחד ינהל את הקרבות שלו, זה לא תפקידנו ואני גם לא בקיא בפרטים.

ישראל כץ: אני רוצה לדאוג לפחות למינימום הקיומי לחקלאות, ואני לא הולך להיות שר החקלאות ואני לא שר החקלאות, ואני לא מתערב בוויכוח פוליטי בין שרים.

ראובן ריבלין: מה שאתה אומר הוא תנאי הכרחי, אבל לא מספיק.

ראובן ריבלין: אני רוצה לשמוע את הקיבוצים ואת המושבים, אני רוצה לשמוע את החקלאים הפרטיים ואת הרשויות המקומיות, אני רוצה לשמוע את כל האנשים.

יעקב ליצמן: לא תשמע אותם, כי היתה אפשרות לשמוע אותם קודם.

ראובן ריבלין: אם נפצל את הפרק יהיה פנאי לשמוע את כל האנשים.

יעקב ליצמן: עומדות שתי שאלות קשות על הפרק.

יעקב ליצמן: הראשונה, הכי קשה – פיצול או לא פיצול.

ישראל כץ: אבל זה קשור למהות.

יעקב ליצמן: הכול מהות.

יעקב ליצמן: אני לא אוהב לרמות את עצמנו – הכול פוליטיקה כאן.

יעקב ליצמן: ודבר שני, שגם הוא חשוב מאוד – יש כאן ויכוח פנימי.

יעקב ליצמן: נכון שאנחנו לא מתערבים בוויכוחים פנימיים, אני בורח מזה.

יעקב ליצמן: עד מחר בבוקר ניתן להם אפשרות להתבשל, ואני מודיע שיש להם שתי הצעות ומחר ב-10:00 בבוקר אדון עליהן והוועדה תכריע.

יעקב ליצמן: לא אני אקבע, לי יש רק קול אחד.

ישראל כץ: הצעתי הצעה ואני מבקש לשמוע את עמדת האוצר בשתי הסוגיות הללו, לפחות שנדע היכן בדיוק אנחנו עומדים.

חיים אורון: חבר הכנסת ליצמן, אני מבין את ההיגיון שלך ויתכן שאם הייתי יושב על כסאך הייתי דוגל באותו היגיון, אבל הוא הפוך בדיוק מההיגיון שלי.

חיים אורון: בחוק הזה היתה עסקת חבילה.

חיים אורון: בעצם יש בו שתי עסקאות שצריכות להפוך לעסקת חבילה אחת.

חיים אורון: יש נושא אחד שאתה אומר: עזבו, הוא לא שייך לוועדה, אבל כולם יודעים שנמצא ברקע הדיון, ועליו מוצאות כאן חלק גדול מהאנרגיות, והוא קשור בהסכם כלשהו שכן קיים או לא קיים בין משרד החקלאות ובין חקלאים או לא חקלאים.

חיים אורון: הוא נמצא ברקע העניין.

חיים אורון: זה נושא אחד שאי אפשר לברוח מפניו.

חיים אורון: בנוסף, בתוך החוק היו לפחות שלושה נושאים שעלו על-ידי חברי הוועדה ואני סבור שהפתרונות, לפחות על-פי קריאה של הנייר של האוצר ועל-פי מה שהספקתי עכשיו לראות בחוק, לא מספקים.

חיים אורון: נושא אחד הוא הרשות כרשות ציבורית ולא כרשות ממשלתית.

חיים אורון: זה לא עניין סמנטי.

חיים אורון: למשל המבחן של הרשות הציבורית בעיני, שיש בה לפחות שני נציגי ציבור.

חיים אורון: לא כי שניים זה יותר מאחד, אלא כי שניים זה מינימום בהרכב של חמישה, או של שבעה – אני לא יודע כמה מונה ההרכב הסופי – ושני אנשי ציבור זה המינימום שיהפוך את הרשות הזאת לרשות ציבורית.

חיים אורון: לא ביקשתי רוב לנציגי הציבור אף שאפשר היה להציג גם דרישה כזאת.

חיים אורון: בידיעה – וזה בשורש המחלוקת שקיימת כאן כל הזמן – שלא מדובר בקביעת מחיר החשמל, ואפילו לא מדובר בקביעת מחיר הטלפון, ואפילו לא מדובר בקביעת מחיר שידורי המונדיאל, אלא מדובר במשהו שהוא באופן אימננטי שילוב בין ערכים כלכליים והרבה ערכים אחרים, שאצל אנשים שונים שוקלים באופן שונה, אבל נדמה לי שאצל כולם שוקלים באופן מסוים.

חיים אורון: זה לא בא לידי ביטוי כאן.

חיים אורון: איך מתרגמים את מה שאני אומר עכשיו במילים כמעט ספרותיות לדבר קונקרטי?

חיים אורון: זה קשור למשל בשאלה כמה נציגי ציבור יש במועצה, זה קשור למשל בשאלה מי ממנה אותם.

חיים אורון: שר התשתיות ממנה אותם?

חיים אורון: הוא מציג שני שמות והם נבחרים?

חיים אורון: אולי אפשר להציע שהוא יצטרך להביא פי שלושה שמות והממשלה תדון מי מביניהם ייבחר?

יעקב ליצמן: אבל אתה לא אומר הכול בגלוי.

יעקב ליצמן: אתה לא אומר שיש הסתייגויות שנצביע עליהן בוועדה, ולכן כל זה לא רלוונטי.

יעקב ליצמן: אני העליתי שני דברים ואתה מדבר על שני נושאים אחרים.

יעקב ליצמן: תתייחס לנושאים שאני העליתי כאן.

יעקב ליצמן: הנושאים שאתה מעלה מופיעים כבר כהסתייגויות ויש לכך התנגדות.

יעקב ליצמן: אנחנו נצביע על ההסתייגויות וזה יוכרע ברוב ומיעוט.

יעקב ליצמן: הצעתי שנגמור את כל הדברים, נשאיר את הוויכוח הגדול ונצביע מחר בבוקר.

חיים אורון: זה לא ויכוח בין השרים.

יעקב ליצמן: הוויכוח בין שני השרים לא שייך לרשות.

יעקב ליצמן: על הרשות צריך להחליט: או כן, או לא.

חיים אורון: אבל את שני השרים לא מעניין כמה נציגי ציבור יהיו במועצה.

חיים אורון: את שני השרים מעניין מה הם יהיו בתוך הרשות.

יעקב ליצמן: אז לא אכפת לי להצביע על זה עכשיו.

יעקב ליצמן: על אחריות השרים נצביע מחר בבוקר.

ראובן ריבלין: אם משרד האוצר יאמר למשל שהוא מצדד במשרד התשתיות הלאומיות, אם משרד האוצר יאמר שהוא רוצה רק רשות ממשלתית, אם משרד האוצר יגיד שהפיקוח ייעשה רק על-ידי האוצר – יתכן שחברי הכנסת כאן ירצו לפצל את הפרק, ולו רק בשל התשובות הללו.

יעקב ליצמן: אתם לא מתייחסים להצעה שלי.

יעקב ליצמן: אחזור עליה בפעם העשירית עכשיו.

ישראל כץ: אני הצעתי פתרון ולא קיבלתי תשובה.

יעקב ליצמן: אולי אשאל כל אחד מחברי הכנסת בנפרד.

יעקב ליצמן: אני רוצה להצביע על הפרק הזה הערב, פרט לסעיף אחד שנוגע לוויכוח בין שני שרים.

ישראל כץ: זה לא סעיף אחד.

אבשלום וילן: זה כל המהות, על-פי זה נדע אם אפשר לתמוך או לא.

ראובן ריבלין: לא הכול פוליטיקה, יש כאן מהות מעבר לפוליטיקה.

אבשלום וילן: אמר לך חבר הכנסת ישראל כץ, ואני אומר לך, וחבר הכנסת שי חרמש יגיד לך, כל הדיונים בשבועיים האחרונים היו מקשה אחת.

אבשלום וילן: ההסכם בין החקלאים לאוצר הוא חלק מן ההסכם הכולל.

אבשלום וילן: אתה אומר: קודם כול נצביע על ההצעה הכוללת.

אבשלום וילן: חבר הכנסת ליצמן, אוכל להגיד לך יותר מזה.

אבשלום וילן: שמעתי במסדרונות את היועצת המשפטית של משרד האוצר אומרת שכל ההסכמים שהיא ראתה אינם תקפים מבחינה משפטית לעומת החוק.

אבשלום וילן: כלומר, יש בעיה משפטית וחשוב שעד מחר בבוקר נקבל תשובה ברורה.

אבשלום וילן: רק עו"ד ימימה מזוז יכולה לענות עליה.

קובי הבר: דרך אגב, אתה שמעת את היועצת המשפטית של משרד התשתיות הלאומיות ולא של משרד האוצר.

אבשלום וילן: מדברים איתנו כל הזמן על הסכם, שתוך 3 שבועות צריך לעבור החלטת ממשלה, ואחר-כך יבואו היועצים המשפטיים ויגידו שהוא לא תקף.

אבשלום וילן: לדעתי אי אפשר להעביר כך דברים.

אבשלום וילן: אני מבקש לקבל עד מחר בבוקר חוות-דעת משפטית מוסמכת, להביא את כל המכלול ואז נצביע.

שי חרמש: אני מבקש שתקשיבו לי 5 דקות בלי הפרעות.

שי חרמש: אין ויכוח על הצורך ברשות מים אחת.

שי חרמש: את הדיון הזה כבר עברנו.

שי חרמש: אני אומר למר קובי הבר, נעשתה כאן דרך ארוכה לתת ביטחונות ארוכי-טווח לחקלאות ומנגנון של שמירה על מחיר מים שאתו אפשר להתקיים ולהסתדר.

שי חרמש: בל נכחיש את העובדות הללו, שמוצגות במסמך שמונח על שולחננו.

ישראל כץ: אני לא מכיר את המסמך הזה.

ישראל כץ: אולי אני נגד מה שכתוב במסמך?

ישראל כץ: תחלקו את המסמך.

שי חרמש: ביקשתי רק 5 דקות להסביר.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת ישראל כץ, הוא צודק.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, גם אתה דוחף אותנו לקבל מסמך שאיני יודע מה הוא כולל.

יעקב ליצמן: אני דיברתי על מסמך?

יעקב ליצמן: יש לי שיטה.

יעקב ליצמן: לא מסמך.

יעקב ליצמן: אני לא מכיר את המסמך.

יעקב ליצמן: אתה מאמין לי?

יעקב ליצמן: מעולם לא ראיתי אותו.

יעקב ליצמן: מה אתה רוצה?

קובי הבר: המסמך הזה מתורגם לתיקוני חקיקה שמופיעים כאן.

קובי הבר: אין מה להתייחס למסמך כי מה שקשור בתיקוני חקיקה אנחנו נגיד כאן.

אבשלום וילן: מר קובי הבר, זה לא מדויק.

יעקב ליצמן: גם אני לא מכיר את המסמך ולא ראיתי אותו, אני לא יודע על מה אתם מדברים בכלל.

יעקב ליצמן: אני דיברתי על שיטה לסיים את החקיקה ולהשאיר את הוויכוח האחרון, הוויכוח בין השרים, להכרעה מחר.

יעקב ליצמן: אתם מנסים להסביר לי בלא הצלחה למה אם יושאר הדבר הזה זה מהותי.

יעקב ליצמן: זה בוודאי מהותי.

יעקב ליצמן: אם לא רוצים להעביר את החוק – זה מהותי.

יעקב ליצמן: כל דבר מהותי.

יעקב ליצמן: אם רוצים להעביר את החוק, נשאיר את המחלוקת למחר ונחליט מחר.

אביגדור יצחקי: אבל בחוק הזה צריכים להיכלל השינויים המוסכמים על האוצר ועל החקלאים לפני שמאשרים אותו.

יעקב ליצמן: מי אמר לך שלא?

יעקב ליצמן: הצעתי שנתחיל להצביע עכשיו, נצביע סעיף-סעיף, נצביע על כל אחת מן ההסתייגויות המהותיות ויחליטו.

יעקב ליצמן: את המחלוקת האחרונה נשאיר למחר.

אבשלום וילן: שר החקלאות כבר 5 שנים קובע מחירים.

אבשלום וילן: זה לא מופיע בחוק.

אבשלום וילן: איפה זה מופיע בחוק?

קובי הבר: 4 שנים.

אבשלום וילן: כבר עברת ל-4 שנים?

אבשלום וילן: זה לא מה שהיה מקובל הבוקר.

אבשלום וילן: דובר על 5 שנים ולא ראיתי את זה בהצעת החוק.

אבשלום וילן: על מה אתה מדבר?

ישראל כץ: אבל גם 4 שנים לא כתוב כאן.

שי חרמש: אנו מודעים לרגישות החקלאים לחוסר הבקרה במנגנון מוסדר לטווח ארוך על מחירי המים.

שי חרמש: זה עומד בצילם של שבועיים דיונים כאן בוועדה כשכל הזמן עוסקים בחוק המים.

שי חרמש: על הדברים הללו הגענו להבנות והסכמות עם אגף התקציבים.

שי חרמש: אני מוכרח לומר את זה כאן בפרהסיה.

שי חרמש: יש הבנות על מנגנון שנותן ביטחון לטווח-ארוך על מחירי המים.

שי חרמש: יתרה מכך, בשלושה אזורים רגישים הגיעו להסכמות – בשניים חתומות ובשלישי סגרנו הרגע – הגליל העליון, עמק הירדן והמים לנגב מהשפד"ן שהם לב-לבו של הנושא.

שי חרמש: הלכנו כאן דרך ארוכה מדי מכדי להגיד בהינף אחד שלא צריך את זה.

שי חרמש: נותרה עוד בעיה, שהיא לא רק פרסונלית אלא גם מהותית, אבל מסתכמת במחלוקת בין שני שרים.

שי חרמש: אני מניח שאם אפשר יהיה להעביר כעת את ההסכם כפי שמוצע בטיוטה בין משרד החקלאות ומשרד האוצר – וכרגע יושבים לעבד את הפרטים האחרונים – ולהשאיר את סוגיית שר התשתיות הלאומיות בצד – האם כן בפנים, לא בפנים, איך בפנים – נדמה לי ש-95% מן הדרך כבר עשינו.

שי חרמש: אם ישרפו כאן

שי חרמש: כרגע הכול - - -

ישראל כץ: המזכר הזה יהיה חלק מן החוק?

שי חרמש: בוודאי, המזכר הזה הוא חלק מן החוק.

ישראל כץ: אנחנו לא יודעים מה כלול בו.

ישראל כץ: איך נוכל להחליט?

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, שיחלקו את זה לפחות.

ישראל כץ: אני לא רוצה להגיד שזה נושא חדש.

קובי הבר: חלק מהנושאים המופיעים בנייר הזה באים לידי ביטוי בחקיקה.

קובי הבר: חלק אחר יונח על שולחן הכנסת, כמו כל יתר ההסכמים שמונחים – סיכום בין שר האוצר ושר החקלאות.

שי חרמש: והביטוי שלו תקציבי.

אתי בנדלר: אני חייבת לומר, כמי שאמורה לחתום בסופו של דבר על החוק, שאני לא מכירה את ההסכם, מעולם לא ראיתי אותו ולכן אני לפחות לא יכולה לומר מה מתוך ההסכם הזה, אם בכלל, מעוגן בחוק והאם להסכם כזה, ככל שאיננו מעוגן בחוק, יש תוקף התואם את סעיפי החוק.

קובי הבר: יש לנו ניסוח שמעגן בחוק את ההסכמות.

ישראל כץ: גם בלי פוליטיקה, כרגע זה בעייתי.

אתי בנדלר: אני לא יודעת, וישבתי עם אנשי משרד האוצר המון.

דרורה ליפשיץ: זה אותו ניסוח שאנחנו מכירים.

דרורה ליפשיץ: אין ניסוח שאנחנו מכירים ושמוסכם לכלול אותו בחוק שלא הגיע לידיכם.

יעקב ליצמן: אני רואה שאין מנוס אלא להוציא את כולם מהחדר פרט לחברי הכנסת, כולל הפקידים.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, אני מציע לך לפצל את החוק הזה.

יצחק וקנין: חבל, אנחנו יושבים שעות על נושא המים, קמים עם המים והולכים לישון עם המים.

ראובן ריבלין: אם זה היה כל-כך דרמטי מדוע לא עשו את זה כבר לפני כמה חודשים?

ראובן ריבלין: למה דווקא בחוק ההסדרים?

יעקב ליצמן: הם רצו שאנחנו נהיה ערים הלילה.

יעקב ליצמן: אני מבקש מכולם לצאת מהחדר, פרט לחברי הכנסת.

יעקב ליצמן: אני רוצה לדבר עם חברי הכנסת לבד.

ישראל כץ: חשוב שהאוצר יאמר את עמדתו.

ישראל כץ: הוא כנראה לא יכול לתת לי תשובה.

ישראל כץ: (הדיון נמשך בנוכחות חברי הכנסת והממונה על התקציבים)

יעקב ליצמן: נעבור לפרק ח': רשויות מקומיות.

יעקב ליצמן: מה הבעיות?

אביגדור יצחקי: יש את נושא ההצמדות.

יעקב ליצמן: קודם כול נשמע את ההסתייגויות.

יעקב ליצמן: האם יש שינויים?

הלית מגידו: כן, בוודאי.

יעקב ליצמן: קודם כול יגידו לנו את השינויים, אחר-כך נדבר על ההסתייגויות שכבר הוגשו, ואחר-כך אקבל את ההסתייגויות הנוספות.

יעקב ליצמן: קודם כול, מה חדש בהצעת החוק?

הלית מגידו: השינוי הראשון מופיע בעמוד 3, בסעיף 23(ב).

הלית מגידו: אנחנו מבקשים להחליף את הנוסח שמופיע כאן, כמתחייב מהנוסח של סעיף 23(א), ולקבוע כי הוראות הסעיפים האלה יחולו משנת הכספים 2007 ואילך.

אפרת קוצ'ינסקי: היה סעיף תחולה רטרואקטיבי לינואר 2006.

הלית מגידו: אנחנו מדברים על סעיף קטן 23(ב) בעמוד 3.

הלית מגידו: בנוסח הישן נאמר שהוראות הסעיפים הללו ייכנסו לתוקפם בינואר 2006, ואילו בנוסח המעודכן הסעיפים יחולו משנת 2007.

הלית מגידו: כתוצאה מכך הוספנו בעמוד שלאחר מכן, עמוד 4, הוראת שעה, שבאה לידי ביטוי בסעיף 23א רבא.

הלית מגידו: חבר הכנסת אורון ביקש שאנחנו נוסיף את זה, והבנתי שהוא הגיע להסכמות עם משרד האוצר בעניין זה.

חיים אורון: אני מוכן להציג את ההסכמות, רק שלא תחשבו שאני משתף פעולה של השלטון המקומי.

חיים אורון: אם הכללים שנקבעו בסעיף הקודם היו מוחלים בשנת 2006 במנגנון שקיים בחוק הזה באופן מעשי לא ניתן היה להחיל אותם בשנת 2006 כי אנחנו נמצאים כבר באמצע השנה, עוד אין תקנות, ואחרי שיהיו תקנות המועצות צריכות לקבל את ההחלטות הללו, והיינו מגיעים לסוף 2006 מבלי שהיו שיעורי ארנונה תקפים.

חיים אורון: לכן הוצע כאן להפעיל את מנגנון העדכון המופיע בחוק בטכניקה שהיתה עד עכשיו, שהכנסת מחוקקת את הערך של הגידול בארנונה בשנה הקרובה.

שי חרמש: בהצמדה למדד?

חיים אורון: בטכניקה שמופיעה כאן, עם הצמדות חלקיות.

חיים אורון: אני לא מתייחס לערכים האריתמטיים של ההצעה – השחיקה של 0.8% שהתנגדתי לה – אלא למנגנון שיאפשר, מצד אחד לעדכן את הארנונה, ומצד שני להחיל אותה על הרשויות המקומיות בשנת 2007.

חיים אורון: אחרת, אי אפשר לעדכן ארנונה בשנת 2006 בגלל התאריך שנקבע כאן.

שי חרמש: מה עשו מינואר ועד יוני?

חיים אורון: לא עשו.

סמדר אלחנני: היתה רציפות – כפי שהיה בשנה הקודמת, כמו התקציב.

אביגדור יצחקי: אדוני היושב-ראש, המנגנון של 0.8% לא מקובל, והמנגנון של השכר הציבורי גם לא מקובל, עם כל הכבוד.

אביגדור יצחקי: אני צריך שעכשיו הם יעלו את השכר הציבורי ועל חשבון זה יעלו את הארנונה לכולם?

אביגדור יצחקי: אני לא מסכים.

יעקב ליצמן: יש דבר אחד שכן מקובל?

אביגדור יצחקי: רק העדכון על-פי מדד המחירים לצרכן, כפי שהיה עד היום.

אביגדור יצחקי: מה זה "השכר הציבורי"?

חיים אורון: אני לא בעסק.

אביגדור יצחקי: אנחנו מסכמים משהו ולא עומדים בסיכומים.

חיים אורון: אני לא בעסק מן הטעם הפשוט, אני רוצה לדווח לכם שוב, אנחנו כאן גיבורים, הממשלה לא לוקחת אחריות ומטילה את זה על הרשויות המקומיות.

חיים אורון: על מי? על החלשות.

אביגדור יצחקי: אם רשות מקומית רוצה לא להעלות ארנונה, שלא תעלה ארנונה.

אביגדור יצחקי: זה לא בעיה שלי.

חיים אורון: אתה נותן לה היום הצמדה למדד, שמבחינתה הוא שחיקה של הארנונה.

אביגדור יצחקי: קודם כול נותנים לה 0.8%.

חיים אורון: בלילה אציע להוסיף אם אני לא טועה 800 מיליון למענקי האיזון.

חיים אורון: אם תקבל את ההצעה הזאת אתמוך בך.

חיים אורון: אבל אם אתה לא מקבל את ההצעה הזאת, מה שעושים בפועל – שוחקים את הרשויות המקומיות.

אביגדור יצחקי: אבל כאן נותנים עדכון, לא במלוא גובה עליית המדד אלא 80% ממנו.

יעקב ליצמן: אולי בגלל שאני עייף לא הבנתי את כל מה שאמר חבר הכנסת אורון עכשיו.

יעקב ליצמן: אני מבקש שחבר הכנסת אורון יסביר שוב מה הוא מבקש.

יעקב ליצמן: אני רוצה להצביע על ההצעה עכשיו, כן או לא, ונלך הלאה.

יעקב ליצמן: תגיד לי מה אתה רוצה.

חיים אורון: הרי כולנו מדברים כאן בקלפים גלויים.

חיים אורון: היות והם נקלעו למצב עם הרשויות המקומיות- - -

יעקב ליצמן: אתה מגיש הסתייגות או לא?

יעקב ליצמן: תענה לי.

חיים אורון: זה מופיע כבר בחוק.

חיים אורון: סעיף 23(א) הוא בעצם מימוש של מה שאמרתי כאן בעל-פה.

חיים אורון: אני תומך בזה.

חיים אורון: הם חיפשו חבר כנסת לתלות עליו את הנושא הזה כי לא יכלו לעשות את זה בדרך אחרת.

חיים אורון: אבל בכך לא קיבלתי לא את ה-0.8% ולא דברים אחרים שמופיעים בסעיף הקודם.

חיים אורון: אמרתי להם מראש שאני לא מתחייב לתמוך במנגנון שמופיע בסעיף 23.

חיים אורון: מה שיוסכם בסעיף 23, מוצע שהמנגנון יוחל ב-2006, לא בטכניקה שמופיעה כאן אלא כסכום מתמטי שיחושב.

חיים אורון: המשמעות של סעיף 23 ב-2006 היא העלאת הארנונה ב-3.75%, או ב-3.24%.

חיים אורון: זאת ההצעה כאן.

חיים אורון: טכניקה אחרת לא תאפשר לרשויות המקומיות לגבות ארנונה.

יעקב ליצמן: מה אתה אומר על כך, חבר הכנסת אביגדור יצחקי?

אביגדור יצחקי: כל מודל ההצמדה הזה לא מקובל עלי, לכן אני מציע או לפצל או לדחות.

אביגדור יצחקי: זה גם הסיכום שלי עם משרד האוצר, עם מר קובי הבר, וגם השר הירשזון היה צריך לתת על כך תשובה לרשויות המקומיות.

יעקב ליצמן: שאלתי מה התשובה שהוא נתן.

אביגדור יצחקי: אני לא יודע.

יעקב ליצמן: אפשר לפצל?

יעקב ליצמן: את כל החוק?

אביגדור יצחקי: לא, רק את הסעיף הזה.

לאה ענתבי: אז לא תהיה ארנונה ל-2006.

אביגדור יצחקי: אז יהיה ההסדר הקיים.

סמדר אלחנני: יש ארנונה ל-2006, אבל אין תוספת של הצמדה למדד.

ראובן ריבלין: כן עדכנו את המחיר השנה על-פי עליית המדד.

ראובן ריבלין: ב-1 בינואר 2006 עיריית ירושלים הצמידה את הארנונה לעליית המדד.

אביגדור יצחקי: למה צריך להצמיד את זה למדד השכר הציבורי?

אביגדור יצחקי: כדי שיגדילו את השכר הציבורי ואחרי כן יגדילו את הארנונה?

אביגדור יצחקי: חבר הכנסת ליצמן, אני מציע לפצל את זה.

יעקב ליצמן: אני מוכן לפצל את כל החוק.

יעקב ליצמן: יש כמה דברים שאתה ביקשת לפצל, יש כמה דברים שאחרים ביקשו לפצל.

ישראל כץ: כאופוזיציה אחראית אני לא יכול להסכים לזה.

ישראל כץ: אי אפשר להשאיר את הרשויות בלי עדכון.

לאה ענתבי: בלי עדכון בכלל.

לאה ענתבי: אם לא מקבלים היום את החוק אז זה כמו בשנה שעברה בלי עדכון בכלל, בלי מדד.

אביגדור יצחקי: הרי גבו כבר מדד ב-2006.

סמדר אלחנני: יש ארנונה והיא מעודכנת.

סמדר אלחנני: הרי יש מנגנון לגבייה.

סמדר אלחנני: איך גובים ארנונה עכשיו?

חיים אורון: הם אומרים: בלי מדד.

סמדר אלחנני: כמה מדד כבר היה?

סמדר אלחנני: מה זה משנה בכלל?

שי חרמש: האם יש מניעה לקבל החלטה על הצמדה למדד, ולגמור את העניין?

שי חרמש: זה טריוויאלי.

שי חרמש: הייתי ראש רשות במשך כ-15 שנים ואני מכיר את זה, במשך כל השנים כאשר לא היתה החלטה היו מצמידים למדד.

סמדר אלחנני: המדד הפעם כל-כך טריוויאלי, חבל על הדיבורים.

סמדר אלחנני: כמה מדד אפשר להוסיף?

שי חרמש: הסיכום הוא על 80%?

חיים אורון: הסיכום הוא על סעיף 23.

חיים אורון: אני לא תומך בו, אבל זה הסיכום.

ישראל כץ: מה התרגום הכספי של סעיף 23?

יעקב ליצמן: גם על הפרק הזה נדון שוב ונצביע מחר בבוקר.

ישראל כץ: אני סבור שאי אפשר להחליט בלי להזמין לכאן את שר הפנים ולשמוע אותו.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת חיים אורון, אתה רוצה להציע הסתייגות?

חיים אורון: כן.

יעקב ליצמן: נמשיך את הדיון מחר, כפי שכותבים בשידוכים: כשיתרצו הצדדים.

שי חרמש: זה יכול להביא אותנו לבחירות.

יעקב ליצמן: אני לא מוכן להשתגע כאן שעה שלמה.

יעקב ליצמן: רבותי, תחליטו מה אתם רוצים.

יעקב ליצמן: נעבור לסעיף 78 – תחילה.

הלית מגידו: אדוני היושב-ראש, אני מזכירה לך שבשבוע שעבר הצביעו על סעיף התחילה והוחלט להפיל אותו.

הלית מגידו: משרד האוצר מבקש כעת בכל זאת להחזיר סעיף תחילה.

הלית מגידו: מכיוון שכבר היתה הצבעה, לכן יש לעשות רביזיה, ואם תתקבל להצביע על הסעיף.

הלית מגידו: האוצר אומר "1 ביולי 2006", על-פי בקשת משרד המשפטים.

הלית מגידו: לא היה כאן שום מחטף.

יעקב ליצמן: סעיף 78: "תחילתו של חוק זה ביום א' בטבת התשס"ו (1 בינואר 2006), אלא אם כן נקבע בו אחרת".

יעקב ליצמן: את זה הפלנו.

יעקב ליצמן: מי ביקש רביזיה?

יעקב ליצמן: אם מישהו יבקש רביזיה אעביר את זה.

יעקב ליצמן: אם לא, לא.

הלית מגידו: מישהו מחברי הקואליציה מתכוון לבקש רביזיה או שנישאר בלי סעיף תחילה?

הלית מגידו: במקור הצעת החוק בנוסח הכחול דיברה על תחילה בינואר 2006, אלא אם כן נאמר אחרת בפרק ספציפי זה או אחר, דהיינו תחילה רטרואקטיבית לכל החוק, דבר שאינו סביר, ואפילו משרד המשפטים ביקש שהוועדה תפיל את הסעיף הזה.

הלית מגידו: התוצאה של דחיית סעיף התחילה, שהחוק ייכנס לתוקפו עם פרסומו, או-טו-טו עוד שבועיים או משהו כזה, אלא אם כן נאמר אחרת בפרק כזה או אחר.

יעקב ליצמן: הפלנו את זה בעקבות הסכמה שנתקבלה.

הלית מגידו: בהסכמה ועל-פי בקשת משרד המשפטים.

יעקב ליצמן: עכשיו מבקשים לעשות רביזיה.

יעקב ליצמן: עד לרגע זה אף אחד לא מבקש רביזיה.

יעקב ליצמן: אם לא יבקשו רביזיה לא תהיה רביזיה.

זאב אלקין: אני מבקש רביזיה.

הלית מגידו: עכשיו מבקש האוצר שבכל זאת ייקבע תאריך תחילה כללי, שאינו מועד פרסום החוק, כלומר אמצע או סוף יוני, כי אם תאריך עגול: 1 ביולי 2006.

הלית מגידו: כל זה, אלא אם כן נאמר אחרת בפרקים הספציפיים.

הלית מגידו: כך למשל רק היום דנו בפרק המסים שחל רטרואקטיבית, ובפרק של הרשויות המקומיות שחל רטרואקטיבית.

ישראל כץ: בגזירות הכנסתם תאריכים, בהטבות לא הכנסתם תאריכים.

ישראל כץ: הגזירות רטרואקטיביות וההטבות לא רטרואקטיביות.

הלית מגידו: ההבדל הוא סדר גודל של שבועיים.

יעקב ליצמן: יש רביזיה.

יעקב ליצמן: אנחנו צריכים להצביע כעת על הרביזיה.

יעקב ליצמן: מי בעד הרביזיה?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד רביזיה על סעיף 78 – 10 נגד – 3 נמנעים – הרביזיה על סעיף 78 נתקבלה.

יעקב ליצמן: הרביזיה התקבלה.

יעקב ליצמן: מי בעד סעיף תחילה כללי לחוק ב-1 ביולי 2006, אלא אם כן נאמר אחרת בפרק זה או אחר?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד תחילת החוק ב-1 ביולי 2006 (תיקון סעיף 78) – רוב נגד – מיעוט נמנעים – ההצעה שתחילת החוק תהיה ב-1 ביולי 2006 נתקבלה.

יעקב ליצמן: תודה רבה, ההצעה נתקבלה.

ישראל כץ: אני רוצה לציין שלא הצבעתי מאחר ולא נמסר לנו פירוט באילו חוקים כתוב תאריך ובאילו חוקים לא כתוב תאריך.

ישראל כץ: קראתי את החוק, אבל אני לא יכול לזכור.

ישראל כץ: הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2006, התשס"ו-2006 – הצבעות

יעקב ליצמן: נעבור להצעה של חבר הכנסת חיים אורון – יעד גירעון של 1.7% במקום 1%.

יעקב ליצמן: יש לך דקה להסביר ואז נצביע על ההסתייגויות.

יעקב ליצמן: על זה נעשה הצבעה שמית.

חיים אורון: אני מציע את התיקון הזה בשני מקומות.

חיים אורון: המקום הראשון הוא חוק התקציב.

חיים אורון: בתחילת הספר נכתב שגובה התקציב 271 מיליארד שקל.

חיים אורון: אני הופך את זה ל-273 מיליארד.

חיים אורון: המשמעות היא תוספת של 1.8 מיליארד שקל, שזה על-פי חשבוני הפער שבין 1% ל-1.7%.

יעקב ליצמן: אתה מדבר על תקציב שנתי או חצי שנתי?

חיים אורון: אני מדבר על תקציב שנתי.

יעקב ליצמן: כלומר, גם אם נשארה חצי שנת תקציב, אתה מציע ש-1.7% יחול על כל השנה.

חיים אורון: כל הערכים המופיעים בספר התקציב הם ערכים של תקציב שנתי, ומשרד האוצר הבטיח לנו מספר פעמים שיעשה מאמץ גדול להוציא עד כמה שניתן את התקציב ביתרת השנה.

חיים אורון: פשוט לקחתי אותו ערך שהופיע שם והעליתי אותו במספר הזה.

חיים אורון: בכדי למנוע טענה שהתיקון הזה עומד בניגוד לחוק יסודות התקציב, בו נקבע הכלל של אחוז אחד, מופיע התיקון אחרי סעיף 77.

חיים אורון: אני מציג את שני התיקונים ביחד – בחוק התקציב ובחוק ההסדרים בסעיף 77, שהוא סעיף חדש, כי הספר נגמר בסעיף 76, אלא אם כן נוסף בו משהו והמספר השתנה.

יעקב ליצמן: אני שואל אותך ברצינות, חבר הכנסת חיים אורון, האם אין לך בעיה שיטענו שזה נושא חדש?

יעקב ליצמן: בתקציב אני מבין, אבל בחוק ההסדרים קצת לא נוח לי.

חיים אורון: אני מוכן שיטענו שזה נושא חדש.

חיים אורון: תודיעו שזה נושא חדש.

יעקב ליצמן: אני לא רוצה לעשות את זה.

שלי יחימוביץ': למה אתה לא מציע נושא חדש?

חיים אורון: אם יעלו טענה שזה נושא חדש הישיבה תיעצר, לא ידונו על התקציב הלילה ויבואו מחר אחרי שיכנסו את ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: אם מישהו מהקואליציה רוצה שיטען נושא חדש.

ראובן ריבלין: זאת ההצעה שלו, זה הכול.

יעקב ליצמן: אני נגד זה.

ישראל כץ: ואם זה על התקציב בלבד אתה מוכן?

יעקב ליצמן: אז ברור שזה לא נושא חדש.

יעקב ליצמן: נראה לי שהכי מתאים להעלות את ההצעה הזאת לגבי חוק התקציב, ואז זה לא נושא חדש, ולא בחוק ההסדרים.

חיים אורון: אם היועצת המשפטית אומרת שאין שום בעיה, אני מקבל.

הלית מגידו: אעשה תיקון עקיף לחוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית בחוק התקציב המילולי.

הלית מגידו: אין שום בעיה.

חיים אורון: לא אקשה עליכם במישור הפורמלי.

אביגדור יצחקי: הקשית מספיק במישור הלא פורמלי.

אביגדור יצחקי: תשאל את נתניהו אם הוא מסכים לדבר כזה.

ישראל כץ: נתניהו היה שמח להיענות אלולא היה צריך להסכים לזה מהאופוזיציה.

יעקב ליצמן: שמעתי את נתניהו אומר שהוא אסף כל-כך הרבה כסף - - -

חיים אורון: נתניהו אסף כסף, מילא את הקופה וזרק את המפתח לים עם החוק הזה.

שלי יחימוביץ': הדבר היחיד שמונע ממני להצביע בעד ההצעה של חבר הכנסת אורון, שאני מסכימה איתה בכל לבי, היא העובדה שאנו חתומים על הסכם קואליציוני.

שלי יחימוביץ': אבל בשעתיים האחרונות התברר לי שלא כל הצדדים חושבים שצריך לקיים את ההסכם הקואליציוני ואותם 5 סעיפים מתוך 9 עדיין לא נמצאה לי אסמכתה כלשהי שיהיה להם סעיף תקציבי.

שלי יחימוביץ': מר קובי הבר, אנחנו יכולים עכשיו לפתור את הבעיה.

שלי יחימוביץ': בתוך ההסכם הקואליציוני יש שלושה סעיפים מאוד-מאוד חשובים לאזרחי ישראל, ליישום ב-2006, כמו למשל 200 מיליון שקלים להגדלת קצבת הזקנה הבסיסית, שמתברר שצריך להעביר אותם בחקיקה ולא ראיתי להם זכר בתקציב.

שלי יחימוביץ': אני מציעה עכשיו הצעה לדיון – נכריז על שלושת החוקים האלה כעל נושא חדש, נלך לוועדת הכנסת, חבר הכנסת אורון יעלה טענה של נושא חדש ואז יהיה כסף ליישום ההסכם הקואליציוני.

יעקב ליצמן: יש לי הצעה טובה יותר – בואו נפצל את חוק התקציב, אם כבר.

חיים אורון: אז יהיו בחירות.

ישראל כץ: הניתוח של קודמתי טוב, אך המסקנות לא נכונות.

ישראל כץ: לא אחזור על הניתוח.

ישראל כץ: אגב הערה על נתניהו, לא סוד שחלקתי עליו בעניין זה.

אביגדור יצחקי: אולי לא חלקת עליו מספיק.

אביגדור יצחקי: אם היית חולק עליו יותר אולי היית מקבל יותר קולות.

ישראל כץ: הקולות שלי הם לא הבעיה.

ישראל כץ: גם בדיון בוועדה שיבחתי את הדברים שאמרת בעקבות הדיווח של הממונה על הכנסות המדינה.

ישראל כץ: מכיווּן ההכנסות היתה מדיניות מצוינת, על-פי השקפת העולם שלי ושלך, כולל ההנחות בשיעורי המס ושאר הדברים.

ישראל כץ: מכיווּן ההוצאות היתה טעות גדולה מאוד במינון בקיצוץ בקצבאות הזקנה ובקיצוץ חריף מדי בקצבאות הילדים.

יעקב ליצמן: לכן מה אתה מציע?

ישראל כץ: לכן אני תומך בהחלט, תמכתי ואני תומך בעניין הזה מכיוון ההוצאה, למרות שמי שייהנה מזה היא הממשלה הנוכחית.

שלי יחימוביץ': סליחה, מי שייהנה זה האזרחים, זה מדינת ישראל.

ישראל כץ: אני לא פוסל את ההצעה שלך, למרות שמי שייהנה זה הממשלה, ולכן אני מבקש להצביע עליה.

אביגדור יצחקי: לצערי הרב גם בשנה הבאה, ב-2007, יש 1.7% בתוך ההסכם הקואליציוני.

אביגדור יצחקי: ב-1.7% הזה אנחנו לא מוסיפים כסף לאנשים, אלא גורמים לחוסר התייעלות של הממשלה.

אביגדור יצחקי: האמן לי שבתוך האי-ביצוע וכל הדברים האלה יש די כסף גם בלי ה-1.7% כדי לעשות כל מיני דברים.

אביגדור יצחקי: לכן, מאחר ויש הסכם קואליציוני חד-משמעי שפוסל את ה-1.7% ושומר את זה על 1%, אנחנו נצביע בעד.

יעקב ליצמן: אגיד לך את האמת, אני מסכים לכל מה שאמרת פרט לדבר אחד, שאמרת שיש הסכם קואליציוני.

אביגדור יצחקי: אין?

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: עובדה שהקואליציה היא הבעייתית ואילו האופוזיציה הכי טובה כאן, אני חייב להגיד לכם.

שלי יחימוביץ': אני מסכימה אתך.

שלי יחימוביץ': אין הסכם קואליציוני.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, גבירותי ורבותי, חברותי וחברי, אני רוצה לומר לכם, אני, שלא כמו חבר הכנסת ישראל כץ שהיה שר במפלגתנו בקדנציה הקודמת, חשבתי שבשל הצורך שלנו לטפל במקרו כלכלה ה-1% נכון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ישראל כץ היה כל הזמן נגד, והיה לנו ויכוח גם בתוך הליכוד, כאשר הליכוד היה ליכוד.

ראובן ריבלין: כאשר הגעתי לכאן הייתי עדיין בדעה שעלינו להקפיד על יעד גירעון של 1% כי זה המשך של המערכת שהביאה להבראת הכלכלה בישראל.

ראובן ריבלין: והנה זכיתי להיבחר לכנסת ה-17, שבה נבחר גם ידיד טוב מאוד שלי ואיש אשכולות, אדם בר-אוריין וידוע כאחד המומחים הגדולים בכלכלה, חבר הכנסת אבישי ברוורמן.

ראובן ריבלין: ישבתי כאן בוועדת הכנסת וסברתי שצריך לקבוע יעד גירעון של 1% ולא לסטות ממנו.

ראובן ריבלין: לאחר שנחתמו כל ההסכמים, וההסכם הקואליציוני התגבש וגם על-פיו נבחרה ממשלה, לצערי הרב חבר הכנסת אבישי ברוורמן, בטעות רבה של חבריו, לא נבחר להיות שר בכיר בממשלה הזאת.

ראובן ריבלין: ישב כאן חבר הכנסת אבישי ברוורמן כאשר הייתי בזכות דיבור וביקש לומר דברים, ואני יודע שכאשר חבר הכנסת ברוורמן מבקש סימן שיש צורך, כי גם הגיעה התקשורת יחד אתו, ולא בכדִי.

ראובן ריבלין: הוא דיבר דברים כדורבנות, פתח בהרצאה שהבהירה לי עד כמה הגיוני היום מבחינת המשק והכלכלה, לאחר הצלחותיו של שר האוצר הקודם, שחלילה לנו מלהזכיר את שמו, לעשות שינוי, ואמר: אני מציע הצעה לסדר ומודיע לכם שאגיש הסתייגות לשנות את יעד הגירעון מ-1% ל-1.7%.

ראובן ריבלין: המום ונסער ונפעם מדבריו של ידידי היקר, באמת אחד האנשים הבכירים ביותר היום בכלכלה העולמית, הלכתי לחבר הכנסת ביבי נתניהו ובדחילו ורחימו הסברתי לו מה אמר חבר הכנסת אבישי ברוורמן.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר לך, חבר הכנסת יצחקי, שהוא לא נפל מן הכיסא.

ראובן ריבלין: הוא אמר: אחרי שאנחנו מלאנו אסמי האוצר ב-12 מיליארד שקלים לא חשוב אם יעד הגירעון 1% או 1.7%.

ראובן ריבלין: השאלה לאן יילך הכסף, האם זה יגביר את הוצאות הממשלה או יילך באמת למשפחות נזקקות ולחסרי ישע.

יעקב ליצמן: מה שרואים משם לא רואים מכאן.

ראובן ריבלין: הוא אמר שאי אפשר לפסול על הסף את דבריו של חבר הכנסת אבישי ברוורמן.

ראובן ריבלין: שאלתי את מר קובי הבר האם 1.4% יכול להתקבל, כלומר האם ניתן למצוא פשרה כלשהי.

אביגדור יצחקי: חבל שהוא התפטר מתפקידו כשר האוצר.

ראובן ריבלין: הוא היה כבר שר אוצר באיטליה, עזוב ...

ראובן ריבלין: אמרתי לכם כבר, הליכוד – החטא, קדימה – עונשו.

חיים אורון: אבל למה אנחנו אוכלים אותה?

ראובן ריבלין: אני אומר לכם בצורה המפורשת ביותר, ואני גואל עולם כי מביא דברים בשם אומרם, מדוע אתם לא שואלים מה אומר שר האוצר הנוכחי?

ראובן ריבלין: פתאום כולם רוצים לדעת מה היה אומר שר האוצר הקודם.

אביגדור יצחקי: מה חבר הכנסת אבישי ברוורמן אומר?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אבישי ברוורמן – זה ברור כשמש.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, התביישתי להגיש הסתייגות כזאת כי אני הייתי באותה מפלגה ממנה יצא האיש שקבע את יעד הגירעון של 1%.

קריאה: זה לא אידיאולוגיה.

ראובן ריבלין: אבל אני שמח מאוד שחבר הכנסת חיים אורון הגיש את ההסתייגות.

ראובן ריבלין: היום, לאחר שנועצתי בכל החברים, אני מגיש את הסתייגות חבר הכנסת חיים אורון, שמאמצת באמת בצורה מוחלטת את גישתו המקצועית של חבר הכנסת אבישי ברוורמן.

אביגדור יצחקי: גם בהצבעה על ההתכנסות ביבי לא נפל מהכיסא, אלא רק הסתובב סביבו סחור סחור.

אבישי ברוורמן: קודם כול, אני מודה גם על דבריו החמים של ידידי חבר הכנסת רובי ריבלין.

אבישי ברוורמן: על שלושה חטאי ישראל ועל ארבעה לא אשיבנו.

ראובן ריבלין: אני מאמין שאתה לא מתכוון לחזור בך.

אבישי ברוורמן: היום אני בוש.

אבישי ברוורמן: אני אומר בצורה הברורה ביותר ככלכלן, אמרתי את זה ואני חוזר, שאם ההחלטה של ראש הממשלה אהוד אולמרט לא היתה מבוססת על השיקול מי מוריד את היד לשני ואיך ייראה זה או אחר, במדינה עם עודף תקציבי כזה – כאשר ראש הממשלה יצא מהמדינה עם הגירעון התקציבי הנמוך במערב למדינה עם הגירעון התקציבי הגבוה במערב – אין שום בעיה, ויודע זאת ידידי מר קובי הבר ויודע שר האוצר, להוסיף 1.7 או 1.8 מיליארד שקל ועדיין הגירעון יהיה נמוך.

אבישי ברוורמן: מכיוון שאני כתבתי את התוכנית הכלכלית של מפלגת העבודה ביחד עם מנכ"ל האוצר לשעבר מר דוד ברודט, מר יורם גבאי הממונה על הכנסות המדינה ופרופ' עמיר ברזילי - - -

אביגדור יצחקי: כולם בעבודה היום?

אביגדור יצחקי: כולם בקדימה.

אבישי ברוורמן: ישבתי אתך לפני הבחירות והסברתי את זה.

אבישי ברוורמן: אתה לא מאמין שצריך להוסיף את הסכום הזה, אני כן מאמין, ואני מאמין גם ברפורמות רציניות ביותר כשהכסף יהיה קשור לרפורמות.

אבישי ברוורמן: אבל לבוא עכשיו, אחרי מערכת בחירות שכולה היתה חברתית, ולשכוח הכול?

אבישי ברוורמן: אני בוש בכך.

אבישי ברוורמן: יום אחד יפתחו את הפרוטוקולים ויבינו איך נחתם ההסכם הקואליציוני הזה.

אבישי ברוורמן: לא אדבר על זה עכשיו.

אבישי ברוורמן: שייעשו את חשבון הנפש.

אבישי ברוורמן: אפשר היה לעשות את זה.

אבישי ברוורמן: אני לא עושה כאן הצגות כמו אחרים.

אבישי ברוורמן: לא אתמוך בהפלת הממשלה בגלל זה.

אבישי ברוורמן: אבל אני בוש שאני כתבתי את המצע של מפלגת העבודה, ואני מאמין בכל מילה בו.

אבישי ברוורמן: אם אני הייתי עושה את ההסכם הקואליציוני זה היה עובר.

ראובן ריבלין: לא הבנתי, אתה תומך בהסתייגות?

אבישי ברוורמן: אני אומר דבר פשוט מאוד, ארים את היד עם הקואליציה ולא אפגע בממשלה מכיוון שמפלגתי חתמה על הסכם קואליציוני, על אף שאני לא שלם אתו.

ראובן ריבלין: עד ששכנעתי את ביבי שאתה צודק ...

ראובן ריבלין: מה אומר לביבי עכשיו?

אבישי ברוורמן: רבותי, אני לא עושה כאן הצגות.

אבישי ברוורמן: הבעיה שכאן הכול הופך להיות קרקס, והבעיה שאפשר לתת לציבור היום, לקשישים ולחינוך ולאזרחים את הכסף הזה וכאן נוהגים אחרת בגלל שמישהו עשה הסכם קואליציוני לא טוב.

אבישי ברוורמן: אני לא אפגע בממשלה הזאת, אבל מי שמוביל את המדינה היה צריך להבין שוויתור זה כוח וגמישות זה עוצמה, ולא חשוב אם מישהו קיבל כל-כך הרבה שרים חסרי משמעות.

אבישי ברוורמן: מה שחשוב כרגע, אני אתמוך בזה, אבל זאת טעות חמורה לממשלת ישראל.

ראובן ריבלין: אנחנו בעד ההסתייגות.

אבישי ברוורמן: האמן לי, במצבך הייתי עושה בדיוק אותו דבר כמוך.

ראובן ריבלין: אני במצבך.

ראובן ריבלין: לא במצבי.

ראובן ריבלין: אני הייתי נגד, אמרתי שיש לשמור על יעד גירעון של 1% ואסור לסטות ממנו.

ראובן ריבלין: מר קובי הבר הסביר לי שפשרה של 1.4% לא טובה, שייהרג ובל יעבור אסור לסטות מ-1%.

ישראל כץ: חבר הכנסת אבישי ברוורמן, גם אם תצביע נגד – הממשלה לא תיפול.

אבישי ברוורמן: כואב לי הלב שהמפלגה שלי חתמה על הסכם קואליציוני כזה.

סמדר אלחנני: אני רוצה להוסיף נימוק כלכלי להצעת ההסתייגות של חבר הכנסת אורון.

סמדר אלחנני: חישובי התל"ג עודכנו אחורה בצורה יפה מאוד.

סמדר אלחנני: התמ"ג של מדינת ישראל גדול יותר מהתמ"ג ששימש לכל החישובים האלה.

סמדר אלחנני: נכון שהאחוז נלקח מהתקציב, אבל את התקציב תמיד מודדים כאחוזי תמ"ג.

סמדר אלחנני: לפיכך אני מציעה שלפחות קבלו תיקון אחורה של התמ"ג, אחוזים מתוך זה, איכשהו לחבר את שני הדברים האלה.

סמדר אלחנני: גם אלה שחושבים על יעד גירעון של 1% צריכים לתקן את החישובים המספריים.

סמדר אלחנני: בין 1.7% ו-1% אפשר למצוא דרך ביניים.

ישראל כץ: חבר הכנסת אבישי ברוורמן, אם 1.7% טוב לשנה הבאה, למה הוא לא טוב כלכלית עכשיו?

אבישי ברוורמן: הוא מצוין.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת ישראל כץ, איפה כתוב שיקיימו את זה?

יעקב ליצמן: זה יהיה בין 5 הסעיפים שחברת הכנסת שלי יחימוביץ תחפש.

יעקב ליצמן: נצביע שמית על ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

ישראל כץ: רגע, תשאל את חבר הכנסת אפללו מה עמדתו.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת אלי אפללו הצביע בעד.

יעקב ליצמן: הוא לא חזר בו.

אביגדור יצחקי: אני רואה שיש לך זמן היום.

אביגדור יצחקי: אז למה דחית את הרשויות המקומיות למחר?

אביגדור יצחקי: בואו נצביע על כל השטויות האלה עכשיו.

יעקב ליצמן: אל תדאג, לא מצביעים על שטויות היום.

אביגדור יצחקי: יש כאן ציניות באופוזיציה.

חיים אורון: אופוזיציה חסרת אחריות ...

שלי יחימוביץ': רגע, מה עם ההצעה שלי?

חיים אורון: חברת הכנסת שלי יחימוביץ רוצה נושא חדש.

חיים אורון: אם יש נושא חדש עוצרים את ההצבעה.

שלי יחימוביץ': לא קיבלתי תשובות.

ראובן ריבלין: כבוד היושב-ראש, אי אפשר להפסיק הצבעה באמצעה.

יעקב ליצמן: אדוני יושב-ראש הכנסת לשעבר, היועצת המשפטית תומכת בדבריך.

יעקב ליצמן: לכן אנחנו חייבים כרגע להצביע, ונושא חדש נעביר לוועדה.

הלית מגידו: קודם שיסיימו את ההצבעה.

טמיר כהן: המשך ההצבעה בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אורון על יעד הגירעון – 6 נגד – 10 נמנעים – 1 ההסתייגות של חבר הכנסת אורון על יעד הגירעון לא נתקבלה.

יעקב ליצמן: 6 בעד, 10 נגד, 1 נמנע.

יעקב ליצמן: ההסתייגות של חבר הכנסת אורון לא נתקבלה.

שי חרמש: הממשלה ניצלה.

ישראל כץ: אני רוצה לציין לפרוטוקול שהקולות של חברי הכנסת ברוורמן ויחימוביץ נמנו לאחר סיום ההצבעה.

חיים אורון: חבר הכנסת יצחקי, קח בחשבון שיש לך עוד הרבה תרגילים כאלה ואתה תאכל אותם בתיאבון.

אביגדור יצחקי: חבר הכנסת אורון, אם אתה חושב שלא תשלם על כל תרגיל בחזרה – שיהיה לך ברור.

ראובן ריבלין: אני מבקש מכל חברי הכנסת לא לשכנע אותי בשום דבר שהם מאמינים בו ...

ראובן ריבלין: כמו טיפש אני משתכנע, ואחרי כן מוצא עצמי לבד.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת ריבלין, הפסדנו בקרב, אך ננצח במערכה.

חיים אורון: חבר הכנסת ריבלין, אנחנו לא לוקחים שבויים ולא משאירים פצועים בשטח ...

יעקב ליצמן: אפשר להצביע על רביזיה?

יעקב ליצמן: ...

ישראל כץ: רגע, רשומה רביזיה?

ישראל כץ: צריך לדעת עד מתי.

ישראל כץ: עד מחר.

ישראל כץ: אנחנו הרי מצביעים.

ישראל כץ: ביקשתי רביזיה על ההחלטה בעניין יעד הגירעון של 1.7%.

ישראל כץ: מחר בבוקר נעשה את ההצבעה, לא עכשיו.

יעקב ליצמן: הפער הוא 6 מול 10.

יעקב ליצמן: גם אם תעשה הצבעה נוספת התוצאות לא ישתנו.

ישראל כץ: עד מחר הרבה מים יזרמו בתקציב.

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים להצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2006, התשס"ו-2006.

יעקב ליצמן: אין הסתייגויות לחוק התקציב, לכן נצביע על חוק התקציב.

יעקב ליצמן: נקרא את סעיפי הצעת החוק, נצביע על חוק התקציב ונלך הביתה.

יעקב ליצמן: כל ההסתייגויות יעלו למליאה.

ראובן ריבלין: אני רוצה להוסיף לחוק התקציב הסתייגות, שיעד הגירעון יהיה 1.7%.

ראובן ריבלין: אני רוצה שיצביעו על כך במליאה.

חיים אורון: יעד הגירעון עכשיו הוא 2.5%, ועם ההתנתקות יעד הגירעון הוא 3%.

קובי הבר: אני רוצה להגיד לפרוטוקול, כדי שהנושא יהיה ברור, כי חברת הכנסת יחימוביץ מוטרדת מיישום ההסכמים הקואליציוניים.

שלי יחימוביץ': סליחה, אני לא מוטרדת.

שלי יחימוביץ': יש בעיה ביישום ההסכמים הקואליציוניים.

שלי יחימוביץ': זה לא מצב נפשי שלי אלא עובדה.

שלי יחימוביץ': אני מבקשת לדייק בניסוחים.

ישראל כץ: מר קובי הבר, נראה לנו שאתה מוטרד יותר.

קובי הבר: אני לא מוטרד.

קובי הבר: כל עוד חבר הכנסת אורון בצד שלי אני לא מוטרד ...

קובי הבר: בתוך ההסכמים הקואליציוניים הממשלה צריכה להגיש 4 הצעות חוק: תיקון לחוק שכר מינימום, תיקון לחוק קצבאות זקנה, ביטול ההפחתה של 1.5% בקצבאות זקנה, ותוספת לקצבאות הבטחת הכנסה לקשישים – תוספת של 75 שקלים ליחיד ו-100 שקלים לזוג.

אבישי ברוורמן: ותיקון קצבאות ילדים.

אבישי ברוורמן: מה עלות ארבעת הסעיפים?

קובי הבר: לכל אחד מהסעיפים יש עלות.

קובי הבר: על-פי מה שסוכם בשכר המינימום העלות התקציבית, לא המשקית, כ-200 מיליון שקל; בקצבת הזקנה הכללית העלות 200 מיליון שקל שנתי, 100 מיליון שקל חצי שנתי; בביטול הקיצוץ של 1.5% בקצבאות זקנה העלות 130 מיליון שקל שנתי, 65 מיליון שקל חצי שנתי; ו-75 שקלים ליחיד ו-100 שקלים לזוג קשישים עלותם 200 מיליון שקל שנתי, 75 מיליון שקלים חצי שנתי.

יעקב ליצמן: לא ייערך על כך דיון.

יעקב ליצמן: זה נוגע לקואליציה, לא שייך אלי.

שלי יחימוביץ': זאת הטעיה.

קובי הבר: הממשלה תגיש את החקיקה בהקדם האפשרי על-פי מה ששר האוצר עדכן אותי.

ישראל כץ: מאין הכיסוי התקציבי?

יעקב ליצמן: חבר הכנסת ישראל כץ, אני מבקש, זה לא שייך אלינו, עם כל הכבוד, זה ביניהם.

יעקב ליצמן: אני לא צד לזה.

סטס מיסז'ניקוב: אם זה ביניהם אז למה הוא מכריז על כך כאן?

יעקב ליצמן: אני חייב לתת לו אפשרות להגיב על מה שאמרה חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

חיים אורון: הוא חייב כי זה מופיע בהסכם.

קובי הבר: לפי פעולת שר האוצר, בתיאום עם ראש הממשלה, נשתדל להביא את זה לוועדת השרים לענייני חקיקה תוך כשבוע ימים, ואחרי כן בתהליך הרגיל להביא את זה לקריאה ראשונה בהקדם האפשרי, תוך 2-3 שבועות.

קובי הבר: יש כאן עניין שאינו נמצא בשליטה שלנו.

שלי יחימוביץ': זה לא נכון, אתה מטעה את החברים.

קובי הבר: אני לא מטעה אף אחד.

קובי הבר: תני לי להשלים את המשפט בבקשה.

סופה לנדבר: מה תעשו עם העודפים?

קובי הבר: הדבר היחיד שלא נתון בשליטה שלנו זה כמה זמן היועץ המשפטי יקבע שיהיה תזכיר חוק.

שלי יחימוביץ': מדוע אין לזה סעיף תקציבי?

שלי יחימוביץ': אני רוצה לדעת.

שלי יחימוביץ': למה להשלמת הכנסה לקשישים ללא הכנסה משום מה כן יש סעיף תקציבי ואילו לסעיפים שציינתי אין סעיף תקציבי?

חיים אורון: השאלה על סעיף תקציבי שייכת לכאן.

ראובן ריבלין: מעניין אותי מאין תתקצב את זה.

יעקב ליצמן: כשיביאו בפנינו את התקציב, נדע.

ראובן ריבלין: מה ששאלה חברת הכנסת יחימוביץ נוגע לוועדה.

יעקב ליצמן: אין לך רשות דיבור.

יעקב ליצמן: אתן לך לדבר אחרי שנצביע.

ראובן ריבלין: הוא אמר לנו כאן דבר כאילו אנחנו לא מבינים שום דבר.

ראובן ריבלין: מאין מר קובי הבר ייקח את הכסף?

אביגדור יצחקי: מה זה עניינך?

ראובן ריבלין: זה לא ענייני?

יעקב ליצמן: זה לא נוגע לנו.

חיים אורון: מאין הכסף?

יעקב ליצמן: יהיה קיצוץ flat.

יעקב ליצמן: האם יש לך ספק בכלל?

ראובן ריבלין: הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאות התקציביות יהיו רק 1%, לא נוכל לעלות מעבר ל-1%.

ראובן ריבלין: מאין ניקח את התקציב הזה?

ניסן סלומינסקי: מתקציב הביטחון.

ראובן ריבלין: לא, זה יבוא מהחינוך, מהרווחה.

ניסן סלומינסקי: רק מהביטחון.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: אין לאף אחד רשות דיבור כרגע.

הלית מגידו: הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2006, התשס"ו-2006.

הלית מגידו: סעיף 1 – הגדרות "בחוק זה – "סעיף תקציב" – סכום או מספר משרות הנקובים בשורת הכותרת שסימנה קו כפול מקוטע.

הלית מגידו: "תחום פעולה" – סכום או מספר משרות הנקובים בשורת הכותרת שסימנה קו נקודה.

הלית מגידו: "תכנית" – סכום או מספר משרות הנקובים בשורה בלי סימון.

הלית מגידו: "שנת הכספים 2006" – התקופה המתחילה ביום א' בטבת התשס"ו (1 בינואר 2006) והמסתיימת ביום י' בטבת התשס"ז (31 בדצמבר 2006).

הלית מגידו: כל מונח אחר – כמשמעותו בחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985 (להלן – חוק יסודות התקציב).

הלית מגידו: סעיף 2 – תקציב ההוצאה וחלוקתו

הלית מגידו: סעיף 3 – תקציב ההוצאה המותנית בהכנסה

הלית מגידו: סעיף 4 – שיא כוח אדם

הלית מגידו: סעיף 5 – תקציב מפעלים עסקיים (א) בנוסף לסכומים שהממשלה רשאית להוציא לפי סעיפים 2 ו-3, היא רשאית להוציא בשנת הכספים 2006 את הסכומים הנקובים בטור הראשון של החלק השני בתוספת השנייה (להלן – תקציב מפעלים עסקיים).

הלית מגידו: חלוקת סכומים אלה לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט באותו החלק.

הלית מגידו: (ב) בנוסף למספר המשרות שהממשלה רשאית למלא לפי סעיף 4, בשנת הכספים 2006, היא רשאית למלא 18,133.5 משרות במפעלים העסקיים.

הלית מגידו: חלוקת מספר זה לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בטור השלישי של החלק השני של תקציב המפעלים העסקיים.

הלית מגידו: (ג) תחזית ההכנסות לכיסוי תקציב המפעלים העסקיים בשנת הכספים 2006 היא כמפורט בחלק הראשון של התוספת השנייה.

הלית מגידו: סעיף 6 – הוראות לענין סעיפים מסוימים לפי בקשת שר האוצר לגבי שימוש ברזרבה הכללית, לפי סעיף 12 לחוק יסודות התקציב, למטרה שבמסגרת הפעילות של משרד ראש הממשלה – תבוא בשנת הכספים 2006, במקום הועדה, ועדה מיוחדת שתמנה ועדת החוץ והביטחון של הכנסת מקרב חבריה.

הלית מגידו: סעיף 7 – תחילה תחילתו של חוק זה ביום א' בטבת התשס"ו (1 בינואר 2006).

הלית מגידו: סעיף 8 – פרסום חוק זה יפורסם ברשומות תוך שלושה חודשים מיום קבלתו.

הלית מגידו: "

יעקב ליצמן: למה הפרסום לוקח 3 חודשים?

הלית מגידו: מכיוון שזה חוק מורכב במיוחד, גם מבחינת האורך שלו.

סמדר אלחנני: זאת השגרה, בכל פעם כותבים את זה.

יעקב ליצמן: מי בעד הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2006, התשס"ו-2006?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: בעד הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2006, התשס"ו-2006 – 9 נגד – 6 נמנעים – 2 הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2006, התשס"ו-2006 נתקבלה.

יעקב ליצמן: הצעת חוק התקציב נתקבלה.

שלי יחימוביץ': איך אני יכולה להצביע בעד תקציב שאין בו יישום של ההסכמים הקואליציוניים?

שלי יחימוביץ': אני נמנעת כל עוד לא נכנסים השינויים של ההסכם הקואליציוני.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: הישיבה נעולה.