ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר , 2006-05-30 10:30

יעקב ליצמן: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

יעקב ליצמן: אנו עוסקים בפרק ט"ז, סעיפים 65(1)(א), (ב), (2) – תיקון חוק רשות הספנות והנמלים, סעיף 66, תיקון חוק רשות הספנות והנמלים – תחילה ותחולה.

יעקב ליצמן: לפני כן; אתמול קיבלתי מכתב מאייל גבאי: "על דעת שר האוצר, מר אברהם הירשזון, אבקש להסיר את סעיף 62...".

יעקב ליצמן: אני מבקש מהלית, שתגיד לנו באיזה חוק מדובר.

הלית מגידו: זה חוק החברות הממשלתיות לעניין הפרטה.

הלית מגידו: מדובר בסעיף 62 לחוק ההסדרים שעניינו חוק החברות הממשלתיות, שביקש להוסיף סעיף לעניין תחולת הוראות על חברה הנמצאת בהליך של שינוי מבני - כל הנושא של החלטות הפרטה.

הלית מגידו: מדברים שהחלפתי עם האנשים של משרד התשתיות, הבנתי שהם באמת מבקשים להוציא את זה לגמרי מחוק ההסדרים.

הלית מגידו: אני מדגישה, הממשלה לא מבקשת לפצל את זה, היא מבקשת שהוועדה תשתמש בסמכותה ותמית את הסעיף הזה.

חיים אורון: אם הוועדה מצביעה נגד, אני יכול לבקש להעלות למליאה.

יעקב ליצמן: אבל אתה יכול גם להשאיר את זה.

יעקב ליצמן: יש לנו רוב להשאיר את זה.

יעקב ליצמן: ..

הלית מגידו: אנו זקוקים להצבעה, האם הוועדה מאשרת את הסעיף, ואז הוא יהיה חלק מחוק ההסדרים, או שמא היא מתנגדת לסעיף כבקשת הממשלה?

יעקב ליצמן: האם יש לי דרך לא לאפשר לחיים אורון לבקש להעלות את זה?

הלית מגידו: לא.

חיים אורון: אני אעשה למעלה הצגה על זה, וכך גם על כל סעיף כזה.

יעקב ליצמן: היות שלא היה על סדר היום, אני אוסיף את זה לסדר היום, אנו נצביע על זה בעוד שעה.

יעקב ליצמן: טמיר, בבקשה תודיע על זה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אני הבנתי ממנהל הוועדה המסור שאין כוונה להביא לנו את החלטת הממשלה מהיום.

יעקב ליצמן: אני חושב שהוא טועה, או מטעים אותו.

יעקב ליצמן: לא יעלה על הדעת שאנו נצביע על תקציב שלא העבירו לנו את השינויים היום.

חיים אורון: היות שאני חושב שאני מבין מה אני אומר, ומה שמאחורי זה, אני מבקש, אם זה מוסכם גם עליך - אנו יודעים את לוח הזמנים.

חיים אורון: אם זה לא בא לפה מחר או מחרתיים, יגידו לנו ביום ראשון: אין זמן.

יעקב ליצמן: לי לא אכפת שיביאו לי גם ביום ראשון, אבל אני דורש שיביאו את זה לפי הצבעה.

יעקב ליצמן: אני אתן לחברים אפשרות להסתכל על זה- -

חיים אורון: ולהצביע על זה.

יעקב ליצמן: זה חלק מהתקציב.

יעקב ליצמן: לא יכול להיות שיגישו את זה כהסתייגויות פרטיות אחר-כך.

יעקב ליצמן: לא אקבל.

חיים אורון: הם יביאו בעוד חודש- - אנו מאשרים תקציב, כולנו יודעים שהוא מקוצץ- -

יעקב ליצמן: טיפשי לעשות את זה.

חיים אורון: היות שהתפרסם שזה 5.4 מיליארד ₪, השינויים שעושים עכשיו, וזה סכום ענק.

חיים אורון: אי-אפשר להצביע על התקציב ביום חמישי הבא, כשיש עוד 5 מיליארד ש"ח- -

יעקב ליצמן: אני לא אחראי על המליאה.

חיים אורון: אני צודק, 5.4?

טמיר כהן: אנו פרסמנו את התקציב שהונח על שולחן הוועדה אחרי שעבר קריאה ראשונה במליאה.

טמיר כהן: עליו אתם מגישים את ההסתייגויות.

טמיר כהן: שאלתם, האם יגישו דפים חדשים או יגישו שינויים בתקציב כדי שנוכל לאפשר לכם זמן כדי שתוכלו להגיש הסתייגויות חדשות.

טמיר כהן: נאמר לי, שלא יוגשו הצעות תקציב חדשות, התקציב שהונח - עליו עומדים להצביע.

טמיר כהן: שאלתי באגף תקציבים לגבי השינויים, ואמרו: את השינויים יעשו לאחר מכן.

ניסן סלומינסקי: מתי זה?

טמיר כהן: זאת לא שאלה רשמית, וזאת התשובה.

חיים אורון: הוועדה דורשת לקבל את החומר לפני ההצבעה על התקציב.

יעקב ליצמן: כדי לסכם את מה שדיברנו היום, כל החלטה שתוחלט מהיום, כלומר שנכנס לספר התקציב בצורה כזאת או אחרת - לא יעלה על הדעת שלא יביאו את זה לפני ההצבעה ביום ראשון לוועדה.

יעקב ליצמן: אני לא אחראי, אם יהיו הבטחות אחר-כך, שינויים.

יעקב ליצמן: זה לא בידינו.

חיים אורון: הקצרנית- -

ראובן ריבלין: למען הדיוק, אין לנו פה קצרנית אלא רשמת פרלמנטרית.

ראובן ריבלין: בכנסת הקודמת שינינו את השם הזה, שיש בו מידה של זלזול.

ראובן ריבלין: היא רשמת פרלמנטרית, היא לא מקצרת דבר, היא לא כותבת בקצרנות.

ראובן ריבלין: המקצוע שלה שונה לחלוטין.

ראובן ריבלין: לגופו של עניין, חשבתי שחיים אורון יפנה את תשומת לב היושב-ראש, שעוד פעם גזרה יצאה, שעד היום בצהריים אנו צריכים להגיש את ההסתייגויות.

ראובן ריבלין: אני הבנתי שאנו יכולים להגיש אותן עד יום ראשון.

יעקב ליצמן: חייבים לעשות תאריך דד-ליין, הדד-ליין זה היום.

יעקב ליצמן: אני מוכן לקבל ביום ראשון הסתייגויות עקרוניות גם בעל-פה, שנצביע עליהן וזה יעלה למעלה.

יעקב ליצמן: חייבים לרחם גם על היועצת המשפטית.

ראובן ריבלין: הסתייגויות מהותיות, למשל תוספת- -

יעקב ליצמן: הדד-ליין צריך להיות עד מחר.

ראובן ריבלין: ובלבד שלגבי הסתייגויות מהותיות- -

יעקב ליצמן: אבל אני סומך על חברי הכנסת שלא ישגעו.

יעקב ליצמן: אני חייב לשמור גם על העובדים כאן.

יעקב ליצמן: אם יש כבר מיליון הצעות חוק, יש שני מיליון הסתייגויות.

יעקב ליצמן: אם זה מהותי - אתן.

יעקב ליצמן: רבותיי, עד מחר יש אפשרות.

ראובן ריבלין: מנהל הוועדה, בבקשה שמע טוב, כדי שלא תהיה אי-הבנה; יצאה הכרעה מטעם יושב-ראש הוועדה, שאומרת: עד היום להגיש את ההסתייגויות לחוק התקציב.

יעקב ליצמן: לא אמרתי שעד היום.

ראובן ריבלין: אתה רוצה עד מחר – מצוין.

ראובן ריבלין: אנו מסכימים שיהיה עד היום, ובלבד שכל הסתייגות מהותית שתוגש תוך ההצבעה, ושהיושב-ראש יקבע שהיא מהותית, תוכנס גם היא למסגרת ההסתייגויות, בין שהן לתקציב ובין שהן לחוק ההסדרים.

יעקב ליצמן: וכדי לשמור על העובדים אני רוצה להאריך את זה בעוד יום, כי הממשלה עד עכשיו עוד לא החליטה מה היא רוצה, אז איך אני יכול לומר לחברי הכנסת להגיש הסתייגויות?

יעקב ליצמן: מחר הוא היום האחרון להסתייגויות.

יעקב ליצמן: מהותי - אקבל ביום ראשון, ונצביע פה ושם על דברים עקרוניים.

טמיר כהן: הסיכום של רובי מקובל.

ראובן ריבלין: ניסחתי את מה שאמר היושב-ראש.

יעקב ליצמן: בבקשה להסביר לנו: למה זה בחוק ההסדרים?

יעקב ליצמן: לפני כן, אני מבקש ברשות החברים, במקום אחר הצהריים, שנצביע בישיבה הזאת גם על סעיף התחילה, חוץ מהחברות הממשלתיות.

אסי מסינג: אני מציע שאציג קודם את התיקון; בסעיף 49(ו) לחוק רשות הספנות והנמלים נקבע כי הכספים המיועדים לתשלום גמלה לעובדים עוברים מרשות הנמלים לחברות הנמל ולחברת הפיתוח הנכסים וגמלאי רשות הנמלים, היינו תשלומי הפנסיה התקציבית שלהם, ינוהלו בקופה מרכזית לקצבה.

אסי מסינג: כאמור, במסגרת סעיף 49(ו) לחוק רשות הספנות והנמלים נקבע כי הכספים המיועדים לתשלומי פנסיה תקציבית של גמלאי רשות הנמלים והעובדים שעברו מרשות הנמלים לחברות הנמל וחברת הפיתוח והנכסים ינוהלו בקופת גמל מרכזית לקצבה, ונקבע שקופת הגמל המרכזית לקצבה תאושר עד 31 בדצמבר 2005, ובהתאם גם ניתן האישור לפטור ממיסוי.

אסי מסינג: נקבעו עוד מספר כללים והגדרות בקופה לעניין מהי קופת גמל מרכזית לקצבה.

אסי מסינג: ב-24 בפברואר 2005 נחתמו הסכמים בין הסתדרות העובדים הכללית החדשה לבין חברות הנמל וחברת הפיתוח והנכסים, שבעקבותיה התאפשר מעבר העובדים לחברות הללו.

יעקב ליצמן: תזכיר לוועדה, מה היה הוויכוח עם ההסתדרות בזמנו ומה היה ההסכם?

אסי מסינג: היו מספר ויכוחים.

אסי מסינג: חלק מההסכמים שנחתמו היו בנושא הפנסיה, תשלומי הפנסיה התקציבית, במטרה להבטיח את תשלומי הפנסיה לגמלאים ולעובדים שיפרשו בשנים הקרובות.

אסי מסינג: נקבעו במסגרת ההסכמים מנגנונים שונים להבטחה הזאת.

אסי מסינג: בעקבות החתימה יש צורך לתקן את סעיף 49(ו), שמעגן את הסיכומים שנעשו במסגרת ההסכמים.

אסי מסינג: בין היתר מדובר בלאפשר לקופה המרכזית לקצבה של חברת הפיתוח והנכסים לשלם את תשלומי הפנסיה של גמלאי רשות הנמלים, כי למעשה כרגע אין להם מעביד.

אסי מסינג: אנו אימצנו את חברת הפיתוח והנכסים כאילו היא היורשת של- -

יעקב ליצמן: האם זה מקובל על ההסתדרות?

אסי מסינג: כן.

אסי מסינג: יש פה גם נציג ההסתדרות, הוא יכול לאשר את העניין.

אסי מסינג: הדבר השני, מדובר בשינוי מנגנון עדכון הקצבה של גמלאים.

אסי מסינג: במקום הצמדה לשכר של עובד פעיל מדובר כרגע בהצמדה למדד, רק שהמדד עולה.

אסי מסינג: זאת, בין היתר, בשל החשש של הצדדים גם לשחיקה של אותם עובדים.

אסי מסינג: זה מה שהוסכם, ומה שמוצע כאן כרגע זה לעגן את ההסכמה רק לגבי הגמלאים ולא לגבי העובדים.

ראובן ריבלין: למה ההסכם הזה חשוב במסגרת חוק ההסדרים?

חיים אורון: במקרה הזה זה דווקא מוצדק, כי ההסכמים הם בניגוד לחוק.

חיים אורון: משנים את החוק.

חיים אורון: אני אצביע בעד.

שלי יחימוביץ': אנו מעגנים את העובדה שהעדכון הוא חיובי?

אסי מסינג: כן.

אסי מסינג: בנוסף, מדובר רק לגבי הגמלאים, לא מדובר פה לגבי העובדים, כי לגבי העובדים לא נשאלה השאלה, האם מספיק לצורך העניין הסכמים קיבוציים, ולגבי גמלאים, זאת שאלה, האם ההסתדרות יכולה לייצגם.

אסי מסינג: לכן למען הזהירות אנו מציעים לעגן את זה בחקיקה כך שכל ההסדר יוכל להמשיך על בסיס ההסכמות שהושגו עם ההסתדרות.

אסי מסינג: הדבר הנוסף הוא שבהתאמה לכך אנו מציעים גם לפטור את רשות הנמלים, חברת הפיתוח והנכסים וחברת הנמל, בגין ההכנסה בשנות המס 2005-2003, ולהאריך את זה עד למועד 30 ביוני 2006.

אסי מסינג: זה התיקון הנוסף, וזה מועד ההארכה שניתן לצורך השלמת המהלך הזה ובחירת הקופות לקצבה.

אסי מסינג: זה התיקון.

יעקב ליצמן: בבקשה לקרוא את זה.

הלית מגידו: קוראת סעיף 65.

יעקב ליצמן: תודה.

ראובן ריבלין: אני מבקש לשאול, היועצת המשפטית, האם החברים הנוכחים בוועדה יכולים לומר: אנו מצהירים שקראנו את כל החוק, הוא נהיר לנו, ואנו מסכימים שיועבר לפרוטוקול?

הלית מגידו: זאת שאלה טובה, הייתי מבקשת להיוועץ עם היועצת המשפטית לכנסת, כי זה עניין של נוהל.

הלית מגידו: תן לי לבדוק, ואחזור אליך.

ראובן ריבלין: במליאה לא מעבירים לפרוטוקול, אך כאן המצב שונה.

ראובן ריבלין: הרשמת הפרלמנטרית מוסיפה את הסעיף לפרוטוקול, ולא כותבת אותו, לכן למה שלא נצהיר, אם קראנו את החוק?

ראובן ריבלין: הרי תמיד אני יכול לעמוד על זכותי ולדרוש הקראה.

יעקב ליצמן: אני מוחה על מה שאתה אומר, כי יכולת לומר את הדברים האלה לפני שבועיים.

יעקב ליצמן: ..

חיים אורון: אני מודה שיש בי שמחה מיוחדת כאשר משלמים עבור אידיאולוגיה, קל וחומר כשמשלמים עבור אידיאולוגיה לעובדים.

חיים אורון: כל הסיפור הזה הוא בחטא, כל מה שקרוי "הפרטת הנמלים" הוא לא הפרטה.

חיים אורון: אני כבר כמה פעמים ביקשתי: תביאו לנו סיכום התהליך.

חיים אורון: אמרתי לשר האוצר באחת הישיבות פה:

חיים אורון: אני במחיר הזה מפריט את כל המדינה בהסכמה, במחיר שהוא שילם בנמלים אני לוקח על עצמי מבצע, להפריט את כל המדינה בהסכמת העובדים.

חיים אורון: משלב מסוים היה ברור שזאת לא הפרטה, זה חלוקה של הנמלים.

חיים אורון: מה לא הלך פה?

חיים אורון: מה יצא מזה?

חיים אורון: הגיעו להסדרים, אני שמח - העובדים קיבלו מה שרצו, בשום מקום אחר לא קיבלו את זה.

חיים אורון: עכשיו יבואו עם זה בכל ההסדרים הבאים, ואני אתמוך בהם.

חיים אורון: אז מה ההיגיון?

חיים אורון: עכשיו הכל הפוך על הפוך.

חיים אורון: ההסתדרות מסכימה - אני מסכים, אבל תראה מה עושים פה בשביל לומר: עשיתי רפורמה בנמלים.

חיים אורון: הרי יש אותם נמלים, היתה גם קודם תחרות, היא נשארה.

חיים אורון: אני, אגב, בודק בכל שבוע את מחיר הסוכר, והוא לא ירד, למרות שהיו מודעות בכל העיתונים, איך מחיר הסוכר יירד כאשר הנמלים יופרטו.

חיים אורון: אני לא מגן על ההתנהגות של העובדים, אך בקטע של ההפרטה הם היו בסדר.

חיים אורון: יש לי ביקורת, איך הם התנהגו קודם.

חיים אורון: הם אמרו: בעד מחיר מסוים, מוכנים לתהליך, וקיבלו את המחיר, פלוס.

חיים אורון: מה עשו פה?

חיים אורון: לקחו נכס של המדינה, כאילו העבירו אותו לארבע חברות – שלוש חברות פלוס רביעית - אני לא יודע מה יהיה עם זה בסוף.

חיים אורון: כשיפריטו את החברה הרביעית, אם יפריטו אותה, או את השלישית, אני לא יודע מה יקרה עם הנכסים.

עמית לנג: החברה הרביעית מחזיקה מטעם המדינה בנכסים, והיא לעולם לא תופרט.

עמית לנג: זה כתוב בחוק.

עמית לנג: היא לא מיועדת להפרטה, כי הנכסים תמיד יישארו בידי המדינה.

עמית לנג: לעניין הפרטה, בעתיד רצוי שההפרטה תהיה באמצעות העברת זיכיון לסקטור הפרטי להפעיל את הנכסים האלה, כי הוא עושה את זה בצורה יעילה הרבה יותר.

חיים אורון: אני מסכים אתך, עם שני תיקונים; אל תגיד אף פעם "לעולם".

חיים אורון: אך החוק ישונה, וזה יקרה כשירצו להפריט את נמל חיפה, והבעלים יגידו: אל תהיה לי בעל הבית על המזח.

חיים אורון: אני לא אומר בביטחון מה יהיה, אך יש לנו ניסיון בבזק - איזה ויכוחים היו לכם על הנכסים של הבזק ושל רשות הדואר, שגם הם היו נכסים לאומיים.

חיים אורון: היו ויכוחים גדולים כשחברה הופרטה, האם תוך כדי הפרטת החברה לא מעבירים כמה מגרשים, ובאילו מקומות.

חיים אורון: אני התנגדתי, אבל לא מספיק.

חיים אורון: אי-אפשר בשביל לקיים את האידיאולוגיה, שאני הפרטתי את הנמלים, לעכב את כל הדברים, במחירים עצומים, זה לא מתבצע, ואני חושב שיש בעיה של הנכסים, יכול להיות שאני טועה.

חיים אורון: נראה כשזה יגיע.

חיים אורון: מה שאנו מקבלים פה עכשיו - אני אצביע בעד הסעיף הזה, אך תראו מה עשינו פה.

סמדר אלחנני: אתייחס לעניינים של פנסיה, ויש פה כמה עניינים מטרידים לגבי כל מי שהוא בפנסיה תקציבית.

סמדר אלחנני: החוק הזה הודפס לפני כשמונה חודשים.

סמדר אלחנני: כתוב שהליך אישור הקופות המרכזיות לקצבה לא צפוי להסתיים עד למועד הקובע, מוצע להאריכו עד יום 30 ביוני 2006, שזה בעוד ארבעה שבועות.

סמדר אלחנני: הייתי חושבת שצריך עכשיו לפחות לעדכן את דברי ההסבר – מה תאריך היעד המוצע, או 30 ביוני הוא תאריך סביר.

סמדר אלחנני: שנית, פנסיה תקציבית - יש בה יתרונות, גם לחברה ולמשק.

סמדר אלחנני: מדינת ישראל העניקה פנסיה תקציבית לעובדיה כי יש בזה דחיית תשלומים - היא לא צריכה להפריש לקופת פנסיה.

סמדר אלחנני: היא דוחה.

סמדר אלחנני: זה לקיחת הלוואה, לפעמים זה לחמישים שנה.

סמדר אלחנני: אותו דבר עושות חברות תשתית, חברה מהסוג הזה.

סמדר אלחנני: נוח לה, כי היא משקיעה את הפנסיה ברציפים, בתשתית, ותשלם את זה בשוטף.

סמדר אלחנני: אני מדברת על המודל התיאורטי, ופנסיה תקציבית היא דבר חיובי.

סמדר אלחנני: אומרים פה שהיא צריכה לבנות קרן פנסיה.

סמדר אלחנני: האם החישוב האקטוארי של כל החוק הפנסיוני מסודר לפני שמתחילים?

סמדר אלחנני: אתם יודעים כמה זה?

עמית לנג: נראה לך שההסתדרות היתה חותמת בלי להבטיח?

עמית לנג: הכל נבדק.

סמדר אלחנני: דבר נוסף, אני מבקשת שזה לא יהיה תקדים.

סמדר אלחנני: כתוב פה שהפנסיה תהיה צמודה למדד ולא לשכר של המקביל לו בתפקידו.

סמדר אלחנני: פנסיה תקציבית של נושאי משרה ברשויות השלטון צמודה לדרגת כתף, כלומר הדרגה של מכהן בתפקיד הזה, הנוכחי.

סמדר אלחנני: פה אתם אומרים: לא.

סמדר אלחנני: אני מניחה שקיבלו פיצוי על זה.

אלחנן גלזר: אני רוצה להעלות את התקדים הראשון, זה התקדים של גמלאי תע"ש.

אלחנן גלזר: עם כל הכבוד לדאגה לגמלאי רשות הנמלים, יש גמלאים שהעוול שלהם יותר ישן: 15 שנים יש גמלאי תע"ש, 1,200 גמלאי תע"ש, שגם היא חברה ממשלתית, יצאו לפנסיה וההסדר אתם היה שתע"ש משלם להם את הגמלאות.

אלחנן גלזר: לא משלמים להם בזמן, כבר אתמול הודיע לי מנכ"ל תע"ש שהוא לא משלם מחר את המשכורת לגמלאים.

אלחנן גלזר: אני מבקש להכניס: "רשות הנמלים/תעשייה צבאית", הסתייגות.

יעקב ליצמן: הוא לא יכול לומר נושא חדש, כי אז חברי הכנסת יפציצו את כל חוק ההסדרים על נושא חדש, כי ברגע שמישהו טוען כאן נושא חדש, צריך להביא את זה, ואת לא רוצה שוועדת הכנסת תתחיל לדון כל היום על נושאים חדשים.

יעקב ליצמן: הוא מגיש הסתייגות, זכותם של היועצת המשפטית ושל האוצר לטעון נושא חדש.

יעקב ליצמן: אם יגידו נושא חדש, יש לך שתי ברירות; אל"ף לבוא לוועדת הכנסת, ואז אם ועדת הכנסת מצביעה שזה לא נושא חדש, זה חוזר אלינו.

יעקב ליצמן: אם היא מצביעה נושא חדש, זה לא יכול להיכנס כהסתייגות, או תחזור בך.

יעקב ליצמן: יש לך זמן.

ישראל כץ: מעבר לחקיקה, איך יכול להיות שלא משלמים לעובדי תע"ש את הגמלאות שלהם?

יעקב ליצמן: טוב, אנו הכנסנו את זה כהסתייגות.

אסי מסינג: אנו מתקנים כרגע את חוק רשות הספנות והנמלים.

אסי מסינג: העניין של תע"ש לא רלוונטי לחוק הזה, לא ניתן להכניס.

אסי מסינג: אני לא הצלחתי להבין גם מה ההסתייגות - איזה סעיף אתה מציע לתקן פה ואיך?

יעקב ליצמן: על איזה סעיף אתה מדבר?

ראובן ריבלין: הוא מציע בסעיף (ב): "גמלאי רשות הנמלים ועובדי התעשייה".

יעקב ליצמן: יש לי הצעה אחרת:

יעקב ליצמן: אני מבקש למחוק את המילים "רשות הנמלים".

יעקב ליצמן: ..

סמדר אלחנני: חבר הכנסת גלזר, ניתנו ערבויות מדינה לתע"ש.

סמדר אלחנני: יש לי מדף של תע"ש, זה לא תיק אחד, כך שאם אתה רוצה, אביא לך את זה, וזכותך להשתמש בזה, לבדוק מה קרה בעקבות מה שעשתה ועדת הכספים למען גמלאי תע"ש.

אלחנן גלזר: השורה האחרונה קובעת: לא נכנסת לחשבונות הבנק של הגמלאים גמלה.

אלחנן גלזר: המדפים יכולים להיות מלאים, אך הגמלה לא נכנסת לגמלאים.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת גלזר, אתה צודק בטענה שלך, אך נראה לי שכדאי לך לחכות, ולהביא את זה בפעם אחרת.

אלחנן גלזר: בסדר.

אלחנן גלזר: אני אוריד את זה עכשיו, ואביא בפעם אחרת.

שלי יחימוביץ': זה שייך לסעיפים שאנו העלינו לסדר היום, כי היה לנו חשוב לעגן את העובדה שחוק ההסדרים לא גורע משום זכות שהושגה עבור העובדים בהסכמים שנחתמו בהסתדרות, ובאנו על סיפוקנו.

שלי יחימוביץ': הערה אחת עקרונית; עם כל השמחה על ההסדרים המצוינים שהושגו בנמלים, יש לזכור שגם כשהסדר כזה מסתיים בהצלחה, בכל זאת מתרחש כאן עניין טראגי, כי ילדי עובדי הנמלים כבר לא יזכו לתנאים האלה.

שלי יחימוביץ': גם הפרטה וגם פיצול שמסתיימים לשביעות רצון העובדים באופן מלא זה סוף עידן, והילדים של אותם עובדים כבר יהיו עובדי קבלן ועובדים בתת-זכויות ובלי פנסיה.

שלי יחימוביץ': זאת הערה עקרונית לסדר-היום.

שלי יחימוביץ': אני כן חושבת שאנו צריכים להכניס לדיון, להיות מודעים לכך שמדובר במהפכה במשק שבסופו של דבר מזיקה לכולנו, לילדינו, והופכת את העובדים לעובדי קבלן.

ראובן ריבלין: כל מי שקורא את הדברים של שלי, אני מציע לו לראות את הנמל בליברפול ואת הנמל בסאות' המפטון.

ראובן ריבלין: הנמל בליברפול לא הופרט, היו שם עובדים שמחו על מה שאת אומרת, והיום הוא כאבן שאין לה הופכין.

ישראל כץ: יש לזכור שהכוונה היתה להפריט את הנמלים.

ישראל כץ: יכול להיות שהכוונה מסתרבלת תוך כדי ביצוע, אך קראתי ששר התחבורה החדש אמר שהוא מתכונן אפילו בתוך הנמלים להכניס עוד תחרות של שלושה גורמים בכל נמל, משהו כזה.

ישראל כץ: הפוטנציאל קיים.

ישראל כץ: שנית, אני חושב שכל הוויכוחים בהתחלה היו מיותרים, אך בסוף, כשהגיעו להסדר, זה אחד ההסדרים היפים, ומי יותר מהעובדים יודע מה טוב להם?

יעקב ליצמן: לכן אתה תומך בחוק?

ישראל כץ: אם החוק בא לוודא את מה שהיה, זה דבר שאני בהחלט תומך בו.

ישראל כץ: תחרות אמיתית תהיה רק שיעשו עוד דבר שאני תומך בו - נמל בעזה.

ישראל כץ: אני חשבתי שאחרי ההתנתקות, אחרי שפינו את היהודים משם, צריך לאפשר לפלסטינים לחיות את חייהם.

ישראל כץ: אגב, ראש הממשלה לשעבר חשב אותו דבר, אך הוא נסוג בו בלחץ מערכת הביטחון.

ישראל כץ: אם יהיה נמל אמיתי בעזה, מהר מאוד תהיה תחרות.

יעקב ליצמן: סיימנו את הדיון על הסעיף הזה.

ישראל כץ: לגבי עובדי תע"ש, אני חושב שעלתה פה נקודה חשובה- -

יעקב ליצמן: אמרתי לו שהנושא שווה דיון, לא כרגע, אך מייד אחר-כך בישיבה רגועה - בהחלט.

יעקב ליצמן: סיימנו את הדיון על הסעיף הזה, אנו מצביעים.

יעקב ליצמן: מי בעד סעיף 62, הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו-2006, ירים את ידו?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: הסעיף לא אושר.

הלית מגידו: חבר הכנסת אורון מבקש להסתייג, להכניס את זה כלשונו.

יעקב ליצמן: הסעיף הבא הוא תחילה, סעיף 78 בחוק ההסדרים.

יעקב ליצמן: קורא את הסעיף.

יעקב ליצמן: אני מציע הסתייגות: 1 בינואר 2009.

חיים אורון: אני מציע הסתייגות: 1 בינואר 2007.

אמיר אסרף: אנו מציעים שזה יהיה 1 בינואר 2006, רק שבחלקים הרלוונטיים צריך לעבור סעיף-סעיף ולתקן.

יעקב ליצמן: מעבר להסתייגות של חיים, שזה מהותי, ושלי היא לא מהותית, אני לא אתן לכם להעביר רטרואקטיבית.

אמיר אסרף: אנו מציעים בדברים שלא נתגבשו לגביהם זכות, על זה להחיל את הרטרואקטיביות.

יעקב ליצמן: אנו אישרנו כל מיני חוק הסדרים, והתווכחנו על רטרואקטיביות.

יעקב ליצמן: אחר-כך באו עם סעיף כללי.

יעקב ליצמן: צריך לעשות או כך או כך.

ישראל כץ: זה אומר שאם צעיר לא יוכל להישאר בדיור הציבורי, לפי כללים חדשים, ייקחו ממנו כסף חצי שנה אחורה – הוא יהיה חייב על זה שהוא גר.

יעקב ליצמן: ההסתייגות הכי רצינית, לדעתי, היא שתחילת החוק היא 1 ביולי.

יעקב ליצמן: לחילופין - 2009.

יעקב ליצמן: זה לא צחוק.

שלי יחימוביץ': אני מצטרפת.

יעקב ליצמן: מה עדיף על מה?

יעקב ליצמן: זה, הסעיף הכללי שחל על הכל, או מה שכתבנו בסעיף הפרטני?

חיים אורון: כתוב פה: למעט.

יעקב ליצמן: האם גברתי תוכל להמציא לוועדה, באיזו הסתייגות אנו מרעים או מיטיבים?

הלית מגידו: אין בעיה.

יעקב ליצמן: רבותיי, הישיבה הבאה ב-14:30.

יעקב ליצמן: תודה רבה, הישיבה נעולה.