ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר , 2006-05-29 15:30

יעקב ליצמן: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

יעקב ליצמן: הפרק העוסק במימון מפלגות ירד מסדר היום.

סיגל קוגוט: סיכמנו עם משרד האוצר, עם מר קובי הבר, שהנושא הזה יירד מחוק ההסדרים.

אודי בן-דרור: אני חייב להודות שלא ידעתי על כך, אבל אם כך סוכם הרי זה הסיכום.

סיגל קוגוט: זאת מן הטעם, שזה עוסק במימון בחירות, וגם לפי גישה חסרת אמונה מאוד זה לא צריך להיות רלוונטי לתקציב 2006.

אודי בן-דרור: לשיטתו של היושב-ראש זה אולי רלוונטי ...

יעקב ליצמן: כל התקציב וחוק ההסדרים לא רלוונטיים לממשלה הזאת, אבל בסדר.

סיגל קוגוט: אבל גם הבחירות לא.

יעקב ליצמן: נתתי הוראה לא לפרק את מטה הבחירות.

יעקב ליצמן: האם יש צורך לפצל את זה כעת?

סיגל קוגוט: אתה לא חייב לפצל.

סיגל קוגוט: אתה יכול לא להעלות את זה לקריאה שנייה ושלישית, בלי פיצול.

יעקב ליצמן: אז זה לא על הפרק.

יעקב ליצמן: תודה.

שוש שחם: לפרוטוקול, אני מבקשת לומר תודה לחבר הכנסת ליצמן.

יעקב ליצמן: תעזבי את זה בינתיים.

יעקב ליצמן: יש לי עוד הרבה תודות, ובין כך את מתנגדת.

יעקב ליצמן: על סדר היום הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו-2006, מ/236, פרק ד': מסים – סעיפים13(1), 13(2), 13(3) – תיקון פקודת מס הכנסה; סעיפים 13(4), 13(5) ו-14 – תיקון חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הוראת שעה); וסעיפים 15(1), 15(2) ו-15(3) – תיקון פקודת המכס.

יעקב ליצמן: נציגי לשכת עורכי-הדין, יש לכם רבע שעה להגיד מה שתרצו.

שוש שחם: בשם לשכת עורכי-הדין, אנחנו מעבירים תודה מיוחדת לחבר הכנסת ליצמן שאיפשר לנו לבוא היום ולומר את עמדת לשכת עורכי-הדין על הצעת החוק הזאת.

שוש שחם: העמדה של לשכת עורכי-הדין לגבי התיקון של הוצאות הלימודים, שזה בכלל לא צריך להיות בחוק ההסדרים כי זה לא דחוף.

שוש שחם: ההגדרה המופיעה כעת בנוסח המתוקן נוסחה לאחר תיאום בינינו ובין עו"ד מיכל הנר ותוקנה בהתאם – נקבע שזה "לצורך שמירה על הקיים".

שוש שחם: אין לנו כאן שום הערה.

שוש שחם: אנו מעירים רק שזה לא צריך להיות בחוק ההסדרים, אבל אם זה עבר – עבר.

יעקב ליצמן: את זה יכולתם להגיד לי בטלפון.

שוש שחם: לגבי חישוב נפרד לבעל ולאישה בעסק משותף יש לנו הערות כבדות-משקל.

יעקב ליצמן: את זה גמרנו כבר, וכולם נגד.

יעקב ליצמן: בימי הסנהדרין כאשר אדם הרג את רעהו ההלכה קבעה שצריך להרוג אותו.

יעקב ליצמן: על-פי ההלכה בית-דין שהחליט על הוצאה להורג של אדם היה נקרא "בית-דין קטלני", גם אם הרג רק אדם אחד בשבעים שנה.

יעקב ליצמן: בסנהדרין יושבים 23 אנשים ודנים על אדם שהרג אדם אחר, האם הוא חייב או זכאי.

יעקב ליצמן: יש הלכה ידועה מעניינת מאוד: אם כל 23 האנשים אומרים "חייב" – אז הוא יוצא זכאי.

יעקב ליצמן: לא סתם כך נקבע בהלכה, כי כתוב "והצילו עדה".

יעקב ליצמן: על-פי ההלכה לא יתכן שאף אחד לא יכול להכריע לקו זכות ולכן אם כולם אומרים "חייב" כנראה משהו לא טוב, ולכן הוא יוצא זכאי.

יעקב ליצמן: אני לא מקנא באדם שעשה את זה, יש גם מיתה מידי שמים, יש הרבה דברים.

יעקב ליצמן: היות ואני לא רב קשה לי להסביר את הדברים, אבל זה מעניין מאוד.

יעקב ליצמן: לכן, אם אתם אומרים שהכול לא טוב אני מתחיל לחשוש שבאמת הכול יעבור.

שוש שחם: אתה אומר את זה על עניין האקדמיה, או על החישוב הנפרד?

יעקב ליצמן: על החישוב הנפרד.

שוש שחם: לגבי החישוב הנפרד, אם רוצים לתקן את החוק הזה איננו מתנגדים שזה יהיה בחוק ההסדרים, אבל אנו מתנגדים שהחוק הזה יתוקן רטרואקטיבית.

הלית מגידו: זאת החלטה של חברי הכנסת, איזה חלק הם רוצים שיחול מכאן ולהבא ואיזה חלק יחול רטרואקטיבית.

יעקב ליצמן: אני מבין שמשרד האוצר עומד על כך שזה יחול רטרואקטיבית.

מיכל הנר: מר ג'קי מצא פירט את הנימוקים מדוע זה צריך לחול רטרואקטיבית.

מיכל הנר: רק החלק של החישוב הנפרד בסעיף 57(ב).

שוש שחם: אני רוצה להסביר מדוע לא יכולה להיות תחולה רטרואקטיבית.

שוש שחם: המבחן לחיוב במס הוא מועד הפקת ההכנסה.

שוש שחם: ברגע שהפקתי את ההכנסה, שנוצרה לי הכנסה, אני יודעת שעל ההכנסה הזאת אני צריכה לשלם X כסף.

שוש שחם: היום הפקתי את ההכנסה – זה המס שאני משלמת עליה.

יעקב ליצמן: בדיון בוועדת הכספים כולם הביעו התנגדות להחלה רטרואקטיבית.

שוש שחם: אני רוצה רק לחזק את מה שאמרו ולומר שזו גם הפסיקה.

שוש שחם: לא יתכן שתהיה הרעה רטרואקטיבית במס על הכנסה שכבר הופקה.

הלית מגידו: אמרנו שיש דברים שבעייתי לעשותם באופן רטרואקטיבי.

הלית מגידו: לא כל נושא בהכרח חייב לחול מכאן ולהבא.

הלית מגידו: דווקא בדיני מסים, שזה חישוב שנתי, לעתים ניתן להחיל לאחור.

יעקב ליצמן: היא אומרת שזה לא חייב להיות רק מעתה ואילך, אלא יכול להיות גם רטרואקטיבי.

יעקב ליצמן: בכל אופן, זה בשיקול דעת של חברי הכנסת.

אפרת קוצ'ינסקי: יש שיקולים וטעמים שמצדיקים לעשות החלה רטרואקטיבית.

שוש שחם: אין דבר כזה.

שוש שחם: יש מבחן חד-פעמי.

יעקב ליצמן: ומה תשובתך לטענת לשכת עורכי-הדין שזה לא שייך לחוק ההסדרים?

הלית מגידו: אמרנו את עמדתנו באופן ברור מאוד, שחלקים רבים מתוך חוק ההסדרים לא ראוי שיהיו בו.

הלית מגידו: נושא המסוי הוא דווקא אחד מן הנושאים שלכאורה ראוי להיות במסגרת חוק ההסדרים.

יעקב ליצמן: חברת הכנסת שלי יחימוביץ', מה היינו עושים אלולא היה חוק ההסדרים?

יעקב ליצמן: הרי כל הטענות שלנו עד כה הן רק על חוק ההסדרים – האם לא צריך להיות בו או כן צריך להיות בו.

שוש שחם: זה לא צריך להיות בחוק ההסדרים.

יעקב ליצמן: האם לא עדיף להגיד שזה לא צריך להיות, נקודה?

יעקב ליצמן: אז למה לציין דווקא את חוק ההסדרים?

יעקב ליצמן: אמרתי כבר, אם אהיה בקואליציה – אצביע בעד, אם אהיה באופוזיציה – אצביע נגד.

יעקב ליצמן: נכון לרגע זה נראה לי שביום ראשון אצביע נגד, אז אין בעיה.

הלית מגידו: לעת עתה אנו מנסחים את הפרק כולו כך שיחול מכאן ולהבא, על-פי עמדת חברי הוועדה.

יעקב ליצמן: אל תסתבכו.

יעקב ליצמן: נעביר את הנושא הזה להצבעה ביום ראשון בשני נוסחים, גם תחולה רטרואקטיבית וגם תחולה מעתה ואילך.

מיכל הנר: על כל הפרק?

הלית מגידו: על כל הפרק, לרבות תחילתו.

הלית מגידו: הכול ייקבע במהלך ההצבעות.

יעקב ליצמן: ב-80% מן החוק לא תהיה תחולה רטרואקטיבית.

מיכל הנר: גם לא לסעיף הזה, למרות הנימוקים והמכתבים ללשכות?

יעקב ליצמן: ממתי מישהו מקשיב לנימוקים?

מיכל הנר: ועל אף עמדת משרד המשפטים?

יעקב ליצמן: לגמרי לא.

מיכל הנר: והעובדה שלרשות המסים קשה מאוד להחיל את המס באמצע השנה?

יעקב ליצמן: לזה לא אכנס.

יעקב ליצמן: עכשיו את מדברת על נימוקים מקצועיים ואני לא יודע מה להגיד.

יעקב ליצמן: אני רוצה להבהיר לך שכאשר חברי הכנסת שומעים את המילים "חוק ההסדרים" הם מתנגדים מייד, וכך גם כאשר הם שומעים את המילה "רטרואקטיביות".

יעקב ליצמן: עכשיו גם חוק ההסדרים, גם רטרואקטיביות, וגם העובדה שהקואליציה היא אופוזיציה והאופוזיציה היא גם אופוזיציה והכול נראה כאן כמו קרקס, לצערי, בימים האחרונים?

יעקב ליצמן: אם לא יעשו סדר עד יום ראשון אני מצטער להגיד לכם, אין לכם את זה.

מיכל הנר: בסוגייה השלישית אין לי מה לומר, על כך שהקואליציה היא אופוזיציה.

מיכל הנר: זה בידיכם.

מיכל הנר: לעניין הנימוקים המקצועיים, המיסויים, המשפטיים – אמרנו אותם ופירטנו אותם.

מיכל הנר: אנחנו מביאים חוק שהוא הוראת שעה שמסתיימת ב-31 בדצמבר 2006.

מיכל הנר: אנחנו עושים כאן שני דברים: מגבילים את סכומו בשנת 2006, והופכים אותו להוראת קבע.

מיכל הנר: יתכן מאוד שמי שאחראי על החוק הזה ישקול אולי לא להביא אותו לכאן.

יעקב ליצמן: אני מציע שביום ראשון לקראת ההצבעה תהיי כאן.

יעקב ליצמן: זאת תהיה ההסתייגות שנצביע עליה, ולכן את תסבירי ונראה בהתאם את התוצאות.

איתן צחור: שעה שלמה עו"ד שחם מדברת וגם אנחנו רוצים להגיד את דברינו.

שוש שחם: סליחה, עוד לא דיברתי.

חזקיה ישראל: לגבי לימוד מקצוע, עם מחצית נקודת זיכוי, בסעיף 13(2) בחוק ההסדרים כתוב: "לימודים לרכישת מקצוע מסוים בהיקף של 1,700 שעות אקדמאיות לפחות".

חזקיה ישראל: יש הרבה מקצועות נדרשים בתעשייה, ואני מבין שיש היום מגמה בממשלה לסייע להכשיר עובדים מקצועיים לתעשייה בקורסים להכשרה מקצועית ברמות של 500-600 שעות אקדמאיות.

חזקיה ישראל: אנחנו מבקשים לצרף כאן את המילים: "וכן למקצועות נדרשים בתעשייה".

חזקיה ישראל: מדובר על תעודה מקצועית מוכרת של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה – אם במבלטנוּת, אם בכרסמוּת.

יעקב ליצמן: מה את אומרת?

מיכל הנר: לא, ממש לא.

יעקב ליצמן: ההצבעות ביום ראשון יתחילו בשעה 10:00 בבוקר.

שוש שחם: אנו מתנגדים לחישוב הנפרד.

שוש שחם: לשכת עורכי-הדין סבורה שלא צריכה להיות כלל תקרה של הכנסה.

יעקב ליצמן: חשבתי שלשכת עורכי-הדין טוענת שלא צריך להיות חישוב נפרד.

שוש שחם: צריך להיות חישוב נפרד, אבל לא צריכה להיקבע תקרת הכנסה.

שוש שחם: למה בכלל קובעים תקרת הכנסה?

שוש שחם: אם חושבים שמרמים אז אפשר גם להמשיך לרמות הלאה: אני אעסיק את אשת השכן והשכן יעסיק את אשתי, ונגמר הסיפור.

שוש שחם: אם יוצאים מנקודת מוצא שמרמים – מה יש כאן לרמות?

שוש שחם: כששני אנשים עובדים בעסק בשותפות, סעיף 63 לפקודת השותפויות מדבר על שותפות.

שוש שחם: זה דבר אחד.

שוש שחם: דבר שני, אישה זכאית לחישוב מס נפרד, כמו כל אדם אחר.

שוש שחם: העובדה שהם נשואים לא הופכת אותה למשהו פגום.

שוש שחם: יש כאן הפליה, וכך גם אמר בית-המשפט העליון בפסק-הדין שקבע שזאת הפליה פסולה לרעת האישה.

שוש שחם: מדובר כאן בהפליה פסולה לרעת האישה.

שוש שחם: מכיוון שהאישה נשואה מדרגות המס שלה צריכות להימחק?

שוש שחם: הרי לא יעלה על הדעת דבר כזה.

שוש שחם: פרט לכך, מדרגת המס המינימלית מתחילה – אם עושים חישוב שנתי, על-פי סעיף 121 לפקודה אישה, ולא משנה אם עובדת בעסק של בעלה או לא, זכאית לא לשלם מס עד סכום של 4,500 שקל בחודש.

שוש שחם: אותם 4,500 שקלים לחודש שבמילא היא לא משלמת עליהם מס אפשר להוסיף להכנסה של הבעל, ואז יוצא שבמילא לא משלמים על כך מס, לא אם זה כאן ולא אם זה שם, ואז החישוב השנתי הוא 54,000 שקל ולא 30,000 שקל, וגם לא הסכום של 40 ומשהו אלף שקל.

שוש שחם: לגבי הסכום – אני מדברת על סכום של 5,400 שקל בחודש.

מיכל הנר: יש לזה עלות תקציבית.

שוש שחם: זה במילא פטור.

יעקב ליצמן: אני מבקש מחבר הכנסת סלומינסקי להחליף אותי בניהול הישיבה.

שוש שחם: אדוני היושב-ראש, אחזור על דברי כי לא היית בחדר.

שוש שחם: אמרתי שלשכת עורכי-הדין סבורה שלא צריכה להיקבע כלל תקרה.

שוש שחם: יש בסך הכול 300,000 עצמאים במדינת ישראל, מתוכם 1% הם בעל ואישה שעובדים בעסק משותף.

שוש שחם: מדובר על 3,000 אנשים.

שוש שחם: על איזו עלות תקציבית אנחנו מדברים כאן בכלל?

שוש שחם: פשוט לא יעלה על הדעת.

שוש שחם: לכן לא צריכה כלל להיקבע תקרה.

שוש שחם: התקרה הזאת היא הפליה לרעה של נשים שעובדות יחד עם בעליהן.

שוש שחם: דבר שני, אם בכל זאת תיקבע תקרה, שכר של 4,500 שקל בחודש במילא פטור ממס, אז 4,500 שקל אפשר להוסיף להכנסה של הבעל, כי מדובר ב-36 שעות בשבוע.

שוש שחם: זה בעצם מעודד נשים לשבת בבית ולא לעבוד.

ניסן סלומינסקי: אם את מצרפת את זה להכנסת הבעל אולי יגבו מזה 50% מס.

שוש שחם: אם אני מצרפת מעל 4,500 שקל, על-פי ההצעה שלהם יגבו 50% מס, וזה לא צודק.

שוש שחם: אבל אם מדברים כבר על סכום כלשהו אז בוודאי לא פחות מ-4,500 שקל בחודש על 36 שעות עבודה.

שוש שחם: מעבר לכך, זה בכלל לא צריך להיות, לא צריכה להיות תקרה.

שלי יחימוביץ': אמרנו את זה בישיבה הקודמת ואז הצעתי שהתקרה תהיה שכר המינימום, או השכר הממוצע במשק.

ניסן סלומינסקי: היה כבר דיון בנושא הזה וכולנו הבענו עמדתנו.

ניסן סלומינסקי: מאחר והיתה כנראה תקלה ולא יכלת להשתתף בדיון, כי הייתם בכנס באילת, לכן לכבודך כנראה התכנסו כאן היום כולם.

ניסן סלומינסקי: את תסיימי את דבריך ובזה נסיים, אלא אם כן מישהו מחברי הכנסת ירצה לומר משהו חדש שטרם נאמר כאן.

ניסן סלומינסקי: לא לחזור על דברים שכבר נאמרו כי הם כתובים בפרוטוקול, אלא אם התחדש לו משהו סוּפֶּר-סוּפֶּר מיוחד אתן לו.

ניסן סלומינסקי: ולא, נסיים כאן ונעשה הפסקה עד לדיון הבא שלנו.

שוש שחם: סעיף 63 בפקודת מס הכנסה מדבר על שותפות, וקובע ששותפות היא שני אנשים העובדים בעסק.

שוש שחם: לא משנה אם זה בעל ואישה, אח ואחות, או אבא ובן, אם הם עובדים בעסק משותף לכל אחד יש חישוב מס נפרד, עם חישוב מס פרוגרסיבי שמתחיל מ-10% מס.

שוש שחם: למה כשמדובר באבא ובן יש חישוב מס נורמלי לכל אחד מהם, ואילו כשמדובר בבעל ואישה האישה הופכת להיות לעצם מעצמות בעלה ומאבדת את זכותה לחישוב מס נפרד?

שוש שחם: זה פשוט לא הוגן, זה הפליה לרעה.

ניסן סלומינסקי: יתכן לפעמים מצב הפוך, שהבעל מאבד את זכותו לאשתו לחישוב מס נפרד.

שלי יחימוביץ': דיברנו על כך שהמצב ההפוך נדיר.

ניסן סלומינסקי: לאט-לאט אנחנו הולכים לשנות את המצב הזה.

שוש שחם: במקרה הזה לפי הסטטיסטיקה, וגם לפי פסק-דין של בית-המשפט העליון שניתן לאחרונה, בכל העולם המגמה היום שההפליה הפסולה שבין בעל ואישה בעסק משותף תחוסל.

שוש שחם: למשל בכללי החישוב הנפרד בקנדה, באנגליה, באוסטרליה, בשבדיה ובמדינות רבות ממדינות ה-OECD, ברוב המדינות בעולם המערבי יש חישוב מס נפרד לבעל ולאישה, ולא משנה אם זה עסק משותף או לא עסק משותף.

שוש שחם: לכל אחד מהם יש זכות לגיטימית משלו שהמס יתחיל מאפס.

שוש שחם: אין שום סיבה שאצלנו זה לא יהיה כך כי זאת המגמה בכל העולם.

שוש שחם: הצעת החוק הזאת, שהופכת להיות לחוק קבוע, קובעת שאישה חייבת לעבוד 36 שעות בשבוע כדי שהסכום הזה, של 3,000 שקל בחודש, יהיה פטור ממס.

שלי יחימוביץ': זה לא 3,000 שקל אלא 2,500 שקל.

שלי יחימוביץ': זה סכום שרירותי.

שוש שחם: גם הסכום שאת הצעת, של שכר המינימום במשק, פטור ממס במילא.

שוש שחם: זה לא מוסיף כאן כלום.

שוש שחם: הסכום שבמילא פטור ממס היום הוא 4,500 שקל בחודש, אז למה לא להגיד שבמילא 4,500 שקל בחודש פטורים?

שוש שחם: למה ללכת לפחות מזה?

שוש שחם: כך נעודד נשים לעבוד לא רק 36 שעות בשבוע אלא גם 40 שעות בשבוע.

שוש שחם: העבודה של אישה תהיה יצרנית יותר גם מהבחינה הזאת, שאישה תצא ליותר שעות עבודה.

סמדר אלחנני: גברת שוש שחם, את מטעה את חברי הכנסת.

שוש שחם: לגבי נקודות הזיכוי, הם מציעים שלאותה אישה מסכנה שלא מחשיבים אותה גם לא יהיו נקודות זיכוי.

שוש שחם: אני אומרת ש-4,500 שקל בחודש תהיינה לה נקודות זיכוי.

שוש שחם: לא לבטל את נקודות הזיכוי שמגיעות לה, והיא במילא פטורה ממס.

איתן צחור: לגבי ההשתלמות, הנוסח כפי שמופיע היום יגרום לכך שכל הוצאות השתלמות מקצועית של שבוע ימים עלולות להיתקל באי התרת ההוצאה, מאחר והביטוי "השכלה אקדמית" שנשאר בנוסח הוא ביטוי אומלל.

איתן צחור: "השכלה אקדמית" – הכוונה לכל אדם שרוכש השכלה.

ניסן סלומינסקי: אני זוכר שכבר אמרת את ההערה הזאת והיא נרשמה.

ניסן סלומינסקי: לא נחזור על הדיון.

ניסן סלומינסקי: כעת עורכים דיון נוסף רק לכבוד עו"ד שוש שחם.

איתן צחור: במקום "השכלה אקדמית" אנחנו מבקשים שיירשם "תואר אקדמי".

איתן צחור: לגבי החישוב הנפרד: הסכום, שמוסכם פחות או יותר על דעתכם, הוא שכר המינימום.

בועז סופר: הסכום המקובל עלינו הוא רק מה שאנחנו מגישים, מה שכתוב בהצעת החוק.

איתן צחור: במידה ורשות המסים תסכים להגדלת הסכום לשכר המינימום או לשכר הממוצע אנחנו כמובן לא נביע הסתייגות.

איתן צחור: אבל אם ההצעה חוזרת למתכונת הראשונה אנחנו רוצים להדגיש שאנחנו נגד החלה רטרואקטיבית.

איתן צחור: אני רוצה להדגיש ששאלת ההחלה הרטרואקטיבית נדונה כבר בבית-המשפט העליון, נדונה ונדחתה.

איתן צחור: זה לא מקרה היפותטי שאולי יידון, אלא הנושא הזה נדון ונדחה.

איתן צחור: אנחנו לא רוצים שהעניין הזה יגיע לבג"ץ.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש שתחליטו מי מכם יגיב, ובקצרה.

מיכל הנר: הנושא שנדון והוכרע בבג"ץ דומה, אך שונה.

מיכל הנר: יש ניואנסים שונים במקרה הזה.

מיכל הנר: יש שיקולים שמתקיימים השנה ולא התקיימו אז.

מיכל הנר: יש פורמליסטיקה, שבחוק התוכנית הכלכלית הקודמת נפלה טעות טכנית כאשר תחולת החוק כולו היתה 1 ביולי 2003 ותיקנו רק את סעיף 66(ה), ולכן לבג"ץ היה יותר מה לומר בעניין.

מיכל הנר: בנושא הזה הצגנו בישיבה הקודמת את המכתבים שנשלחו ללשכות, ולאור עשרות פניות שקיבלנו מכל הלשכות המקצועיות בעניין ההסתמכות שאין לכאורה - - -

ניסן סלומינסקי: חברת הכנסת יחימוביץ', רק לצורך ההצבעה, אני מבין שאת בעד להוציא מחוק ההסדרים את כל הסעיפים עליהם דיברנו, מהתחלה?

שלי יחימוביץ': כן, את חוק ההסדרים כולו, מהתחלה ועד הסוף.

אבשלום וילן: זה דוגמה קלאסית של חוק שעבר אצל חברי הכנסת, הקפיאו אותו במשך 3 שנים, ועכשיו הולכים בכלל להוציא אותו.

בועז סופר: במקרה שלנו בדיוק להיפך.

בועז סופר: עושים כאן הוראת קבע.

מיכל הנר: לעניין נקודות הזיכוי, גם בחוק הקיים היום, שמתקן באופן עקיף ומוסיף את סעיף קטן (ה) לסעיף 66, כתוב בסעיף התחולה "ולא יחולו על הכנסה כאמור הוראות סעיפים 38 ו-39 לפקודה".

מיכל הנר: אבל מן הטעם שסעיף התחולה של הוראת השעה יורד, מן הטעם שההוראה הזאת הופכת להיות הוראת קבע בפקודה והוראת התחולה נעלמת, צריך להעביר את ההוראה הזאת אל תוך הפקודה.

מיכל הנר: עו"ד שחם, לא היה בדבריך אלא להטעות, מן הטעם שלפני הישיבה שאלת אותי והפניתי אותך לסעיף המתאים.

שוש שחם: אבל אמרתי לך - - -

ניסן סלומינסקי: אין לך רשות דיבור.

ניסן סלומינסקי: עוד מעט בחוץ תוכלו לסכם ביניכם.

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת וילן, זה דיון חוזר, לאחר שזומנת לדיון הקודם אך לא נכחת בו.

ניסן סלומינסקי: היה דיון ארוך וכולם כבר דיברו.

ניסן סלומינסקי: מאחר ועו"ד שחם לא יכלה להשתתף, רק לכבודה, כדי לשמוע את טענותיה, כונסה הישיבה פעם נוספת.

ניסן סלומינסקי: לחבר כנסת תמיד אתן רשות דיבור, אבל אבקש שתעשה את זה בקצרה כי אכן הדיון כבר התקיים.

אבשלום וילן: אני רוצה להגיד לפרוטוקול בבירור, זה חוק שחבר הכנסת לשעבר אברהם פורז העביר, ואחרי כן הכנסתי בו תיקון כי הוא שכח לכלול בו חברי קיבוץ, כי מס הכנסה לא הסכים.

אבשלום וילן: מדובר על חוק פרטי שהוצמד לתוך חוק פורז ואוחד במסגרת חוק ההסדרים 2003, ועבר על-פי כל ההליכים.

אבשלום וילן: חבר הכנסת לשעבר אהוד רצאבי היה אז יושב-ראש הוועדה.

אבשלום וילן: עכשיו אני רואה ששוב עושים תקרה מיוחדת לחברי קיבוץ בפסקה 57(ב)(1), ואילו פסקה 57(ב)(2) בעצם מרוקנת את כל החוק של פורז ושלי מתוכנו.

מיכל הנר: עושים כאן הוראת קבע.

מיכל הנר: הוראת השעה, החוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הוראת שעה), התש"ס-2000, נגמרת ב-31 בדצמבר 2006.

מיכל הנר: ההוראה הזאת מתירה את החישוב הנפרד לבני זוג שעובדים באותו מקום, לרבות בקיבוץ, וקובעת כי בשנים 2004 ו-2005 מוגבל הסכום, ואילו בשנת 2006 לא מוגבל הסכום.

אבשלום וילן: למה ההגבלה בסכום בשנים 2004 ו-2005?

מיכל הנר: כך נקבע בחוק, בהוראת השעה.

אבשלום וילן: זאת היתה הפשרה של חבר הכנסת פורז עם משרד האוצר?

ניסן סלומינסקי: עכשיו הופכים את זה להוראת קבע, ובלי המגבלה.

מיכל הנר: עכשיו הופכים את הוראת השעה, שמסתיימת בשנת 2007, להוראת קבע, מצרפים אותה כחלק אינהרנטי לפקודת מס הכנסה, לא מוצמד לשום דבר.

מיכל הנר: בנוסף, בשל סיבות תקציביות בעיקרן זה מוגבל בסכום של 30,000 שקלים בשנה, כאשר הסכום הזה מוצמד לסכומים המוצמדים לפי סעיף 120א רבתי לפקודה.

שוש שחם: אני חייבת להגיב בשם לשכת עורכי-הדין.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: תתווכחי איתה אחר-כך.

ניסן סלומינסקי: זה לא דיון בין שתיכן.

ניסן סלומינסקי: זה דיון של חברי כנסת שצריכים להשתכנע.

ניסן סלומינסקי: בין כה וכה אין כאן כעת חברי כנסת.

סמדר אלחנני: אני רוצה לומר מידע אישי, היתה הצעת חוק של חבר הכנסת פורז, שבשל סיבות תקציביות הוגבלה להוראת שעה ל-3 שנים.

סמדר אלחנני: משום מה שכחו, או לא קבעו את הסכום לשנת 2006.

סמדר אלחנני: הכוונה של הוראת השעה היתה לבחון את הנושא הזה, ללמוד אותו ולראות אם אפשר להעביר אותו כחקיקה ראשית, כהוראת קבע, ללא תקרה.

סמדר אלחנני: זאת היתה כוונת המחוקק.

סמדר אלחנני: כיוון שבאתי גם מהסקטור הפרטי וגם מהסקטור הציבורי, אני יכולה להבין שקובעים תקרה.

סמדר אלחנני: אני לא רואה עצמי זכאית להגיד מה גובה התקרה הרצוי או הנכון בעיני חברי הכנסת.

סמדר אלחנני: אבל הסכום הזה – ועשיתי לכם חישוב בישיבה הקודמת, והבהרתי שהאישה מפסידה נקודת זיכוי אחת ומקבלת 2.75 – אצל מי ששיעור המס השולי שלו הגבוה ביותר נותן הנחה של 1,000 שקלים בחודש בסך הכול.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: הישיבה נעולה.