הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 130, 2008-05-26 11:00

ליה שמטוב: בוקר טוב.

ליה שמטוב: אני פותחת את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה.

ליה שמטוב: הוועדה התכנסה הבוקר לדיון בנושא תפקיד היועצת כמובילת שינוי בשלטון המקומי וזאת במסגרת ציום יום השלטון המקומי בכנסת.

ליה שמטוב: אנחנו מציינים 60 שנה למדינה ו-70 שנה לשלטון המקומי.

נאדיה חילו: אני מתנצלת.

נאדיה חילו: אני רוצה לברך אתכם.

נאדיה חילו: אני יושבת-ראש הוועדה לזכויות הילד ועכשיו מתקיים בוועדה דיון במסגרת יום השלטון המקומי אבל היה לי מאוד חשוב לבוא ולהודות לכל הציבור הנפלא הזה של האנשים.

ליה שמטוב: תודה רבה לך.

ליה שמטוב: היום נדבר על הצעת החוק שלך.

ליה שמטוב: זאת הפעם השנייה שיום השלטון המקומי מצוין בכנסת.

ליה שמטוב: אני רוצה להודות ליוזמי היום – יושב-ראש מרכז השלטון המקומי מר עדי אלדר, מנכ"ל מרכז השלטון המקומי מר יעקב אגמון, ממלא מקום מנכ"ל מרכז השלטון המקומי מר שרון עזריאל, ולמתאם פעולות מרכז השלטון המקומי עם הכנסת מר פיני קבלו.

ליה שמטוב: כאמור, אני מודה להם על היוזמה המבורכת.

ליה שמטוב: בהזדמנות זאת אני רוצה להודות לכל היועצות לקידום מעמד האישה ברשויות המקומיות על תפקידן ועל עשייתן ברשות.

ליה שמטוב: בוודאי אני רוצה להודות למנהלת הרשות לקידום מעמד האישה במשרד ראש-הממשלה, מרית דנון, על העזרה שלה ובכל הקשור בוועדה לקידום מעמד האישה.

ליה שמטוב: עד כאן הפתיחה ועכשיו אני רוצה לפתוח בדיון.

ליה שמטוב: נמצאות כאן גברת רחל הרניק, יועצת ראש העיר ירושלים לנושא מעמד האישה, גברת ישראלה בן-אשר, יועצת ראש העיר ראשון-לציון בנושא מעמד האישה, גברת סלבה מסארוה, יועצת לקידום מעמד האישה בטייבה, גברת כרמלה מיכאלי, יועצת לקידום מעמד האישה במועצה האזורית חוף אשקלון.

ליה שמטוב: ניתן להן את רשות הדיבור והן תצגנה בפני הוועדה את עבודתן ברשויות.

רינה הוד: שלום לכולן.

רינה הוד: אני שמחה לראות אתכן.

רינה הוד: אני שמחה גבירתי היושבת-ראש להודות לך על הדברים שלך ולאחל לך הצלחה רבה.

רינה הוד: אני בטוחה שתמצאי את הדרך בעזרת כל הקהל המדהים הזה למנף את החוק הזה שאת רוצה להביא אותו לידי מימוש וביצוע.

רינה הוד: למי שלא יודע, אני רוצה לומר שיש לנו 219 יועצות לקידום מעמד האישה ברשויות המקומיות, מתוך 256 רשויות.

רינה הוד: הדבר הזה מהווה 85 אחוזים מכלל היועצות, 15 אחוזים עדיין לא מינו יועצות לקידום מעמד האישה, בעיקר ברשויות הערביות, אבל מתוך זה שזה יום חג, אנחנו נעצים את מה שיש לנו, במיוחד שזה הרבה יותר ממה שאין לנו.

רינה הוד: אני רוצה כאן להודות לעבודה הסיזיפית והקשה בנושא הזה של הרשות לקידום מעמד האישה בראשות מרית דנון וחברותיה שיושבות לצדי, מרי ובת-שבע.

רינה הוד: אני חושבת שאפשר לשאוב הרבה מאוד כוח מהנתון הזה.

רינה הוד: לפני שאני אכנס לפירוט של התחומים בהם מחזק מרכז השלטון המקומי את היועצת, אי רוצה להדגיש שאחד הדברים המרכזיים שהביאו לשינוי ממשי, והוא כנראה כבר די מובן מאליו – וחברת הכנסת שמטוב ציינה אותו בדבריה ואני חושבת שזאת בהחלט פריצת דרך גם מחשבתית וגם ארגונית – זה עצם החיבור הזה בין כל הגורמים שעוסקים במעמד האישה.

רינה הוד: הכולל הזה, העבודה הופכת למשהו הרבה יותר כולל והרבה יותר אחיד ולא הרבה מאוד אנשים שמתעסקים בהרבה מאוד דברים.

רינה הוד: הסינרגיה הזאת יצרה בעצם חיבור בין עבודת מטה לבין ניסיון בשטח, ואנחנו כמרכז שלטון מקומי – אני בטוחה שגם הרשות לקידום מעמד האישה – רואים ביועצת סוכנת שינוי וזרוע ביצועית למדיניות שאנחנו יוצרים.

רינה הוד: כל הגורמים שהזכרתי עשו יד אחת על מנת להשיג הכרה בתפקיד היועצת כמקצוע לכל דבר.

רינה הוד: יש לנו מערך הדרכה בשיתוף עם הרשות לקידום מעמד האישה ועם מספר יועצות מובילות שחלק גדול מהן יושבות כאן בחדר הזה.

רינה הוד: במסגרת הזאת נערכים כנסים, ימי עיון, אנחנו עוסקים במבחר נושאים שיועצות רוצות לקדם אותם או לחילופין במדיניות ארצית שאנחנו מבקשים ליישם באמצעות היועצות.

רינה הוד: אם ניקח לדוגמה משהו שאתם תשמעו כאן בהמשך הדברים, הרי זה כאשר השלטון המקומי רצה לקדם שנקרא רשות מקומית תומכת משפחה.

רינה הוד: אנחנו חפצים לקדם את הנושא הזה.

רינה הוד: מי שלא מכיר את זה, מדובר בחברה נאורה שרואה לנגד עיניה את חשיבות ההון האנושי ומטפחת אותו.

רינה הוד: מרכז השלטון המקומי, עדי אלדר ביקש לפני כשנה בעצם לחולל מהפכה חברתית בתרבות הארגונית על ידי יצירת מדיניות ציבורית אחראית שמאזנת בין מחויבויות תעסוקתיות למשפחתיות, בין נשים לגברים, מנקודת מוצא של שוויון זכויות וחובות בעבודה, כאשר הוא רואה בנושא הזה אסטרטגיה שפועלת לטובת ארגוני העובדים.

רינה הוד: בנושא הזה ערכנו כנס ויום עיון והיום אנחנו ניתן הזדמנות לרחל הרניק להציג אחר כך איך הדבר הזה פועל בירושלים כעיר שהיא עיר רב-תרבותית.

רינה הוד: לצד המאמצים הבלתי נלאים, אם נעבור לנושא אחר, של חברת הכנסת נאדיה חילו ומספר חברי כנסת ליצור תיקונים משמעותיים בחוק היועצת, ביקש יושב-ראש מרכז השלטון המקומי עדי אדלר ליצור משנה סדורה של הגדרת תפקיד היועצת.

רינה הוד: אנחנו שוקדים כעת על הכנת אוגדן שיכלול חוקים שקשורים לנשים ובו תהיה גם הגדרה של תפקיד היועצת ברשות המקומית.

רינה הוד: כל זאת בליווי של יועץ ארגוני.

רינה הוד: הדברים האלה נעשים ממש עכשיו.

רינה הוד: ביוזמת מספר יועצים – שחלקן יושבות כאן – אנחנו מקדמים ביחד כלי מקצועי שנקרא מדד היועצות ובטח יהיו כאן מתנדבים שיספרו על זה יותר טוב ממני.

רינה הוד: זה נקרא IMGM, שזה כלי הערכה ומדידת יועצות שיאפשר להם לעבוד באופן מקצועי ולא מתוך אינטואיציה.

רינה הוד: אחרי עבודה רבה של הוועדה לקידום מעמד האישה בכנסת בשיתוף יועצות, הרשות לקידום מעמד האישה ומרכז השלטון המקומי, צפוי, כפי שאמרה יושבת-הראש, להתנהל מחר דיון אחרון בעניין חוק היועצת לפני קריאה שנייה ושלישית.

רינה הוד: נעשתה כאן עבודה מעולה ועמוקה בה נכללו תיקונים רבים שממקצעים את תפקיד היועצת ומייעלים אותו מאוד, אבל לפתע רובץ עלינו איום די ממשי, על מעמד החוק, לנוכח יוזמת הממשלה לבטל את החוק במסגרת חוק העיריות החדש.

רינה הוד: אני רוצה שתדעו שמרכז השלטון המקומי סבור שהיועצות ראויות להכרה מקצועית רחבה ויש לראות בתפקידן תפקיד חשוב, מהותי, תורם ומוביל בקידום נשים ברשויות המקומיות ובהובלת תהליכי שינוי חברתי.

רינה הוד: לפיכך יירתם מרכז השלטון המקומי להשארת החוק על כנו, גם לאחר חקיקת החוק מחדש.

רינה הוד: אני רוצה לומר תודה מאוד מיוחדת לאריאלה שבאמת עזרה לי מאוד להצליח באירוע הזה מבחינה ארגונית, ותודה לכל מי שמסייע בידינו להיות נשים פורצות דרך.

רינה הוד: תודה.

ליה שמטוב: תודה.

ליה שמטוב: כמו שאמרת, וגם אני ציינתי, כאשר כל הארגונים שקשורים למעמד האישה עובדים יחד, אנחנו רואים את התוצאות כי יש לנו מטרה אחת והיא מטרה משותפת שהיא קידום מעמד האישה.

מרית דנון: בוקר טוב.

מרית דנון: אני אדבר בקצרה כדי לא לגזול מהעניין האמיתי.

מרית דנון: אני חושבת על תפקיד היועצת ואני בעצם עושה חשבון נפש של כמעט שנתיים שחלפו, כאשר נכנסתי לתפקיד, בשבוע הראשון היה כנס יועצות בעכו ובאותו יום טראומתי נפל פגז ליד המלון בעכו וזה הדבר שזכור לי מהשבוע הראשון.

מרית דנון: אני עושה חשבון נפש כי אני מרגישה שאנחנו היום במקום אחר.

מרית דנון: כאשר נכנסתי לפני כמעט שנתיים לתפקיד, היו 150 יועצות.

מרית דנון: מדי פעם הייתי שומעת בממשלה משרים שאלות כמו מה זה התפקיד הזה, לשם מה צריך אותו, זה נתפס כתפקיד שאפשר לחיות בלעדיו, פחות או יותר עושים טובה שממנים יועצת, התפקיד לא כל כך מוגדר וכולי.

מרית דנון: אני אומרת את כל הרע הזה כי אני מבינה שאנחנו היום במקום אחר, ועל כך אני שמחה.

מרית דנון: אני מבינה שאנחנו במקום אחר כאשר התמנו לאט לאט בעבודה מאוד קשה יועצות.

מרית דנון: השבוע היינו בזרזיר והתנפלתי שם על ראש המועצה מאחר שאין לו יועצת, והוא במקום קרא למישהי ומינה אותה.

קריאה: אם לא, הם לא ייבחרו.

קריאה: אנחנו נדאג שהם לא ייבחרו.

מרית דנון: אני רוצה לומר את האני מאמין שלי כמנהלת הרשות לקידום מעמד האישה ואיך אני רואה את תפקיד היועצת.

מרית דנון: מבחינתי זאת הפלטפורמה החשובה ביותר שקיימת במדינת ישראל בתחום מעמד האישה כי היועצות בעצם לא יושבות שם בשלטון המקומי בלבד אלא הן נוגעות בכל תושבי הרשות.

מרית דנון: אנחנו היום לא עושים מאבק של נשים אלא אנחנו עושים מאבק חברתי.

מרית דנון: היועצות הן הגוף שיכול להגיע לאחרון התושבים ברשות.

מרית דנון: אני לא, אבל הן כן.

מרית דנון: אני חושבת שהיועצות מעבירות בעצם את המדיניות מגבוה עד הרמה של השטח.

מרית דנון: לפני כשבוע ישבנו ביחד כדי לבנות הגדרת תפקיד ופתאום הכל היה ברור וכי התפקיד של היועצת הוא השתקפות של הרשות לקידום מעמד האישה בשטח.

מרית דנון: אני רואה בכל יועצת רשות קטנה בשטח.

מרית דנון: זה כל כך ברור ופתאום זה מובן מאליו.

מרית דנון: ליועצת יש תפקיד מאוד מאוד חשוב כמובילת שינוי חברתי דווקא בגלל האפשרות שלה לגעת מצד אחד ברשויות השלטון, ומצד שני בתושבות הרשות.

מרית דנון: אני חושבת שהדוגמה הטובה ביותר להעברת מדיניות מגבוה לשטח היא למשל הנושא של יישום התוכניות הבין-משרדיות להוצאת נשים ממעגל הזנות וטיפול בנפגעות תקיפה מינית שהרשות עומדת בראשן.

מרית דנון: עיריית תל-אביב שהיא העיר המובילה בנושא של יישום תכנית הוצאת נשים ממעגל הזנות, בראש התוכנית המקומית עומדת יועצת.

מרית דנון: לתפקיד הזה לא מינו מישהו מהרווחה אלא עוסקת בנושא יועצת.

מרית דנון: יועצות למעמד האישה ברשויות המקומיות מעורבות בכל התוכניות להקמת מרכזים לנפגעות תקיפה מינית וגם בנושאים אחרים כמו למשל יישום תוכניות מגדריות במערכת החינוך, עידוד נערות ללמוד מקצועות טכנולוגיים, תוכניות שונות לשוויון בין המינים בתוך מערכת החינוך וכולי.

מרית דנון: זאת באמת הדוגמה איך יועצת מורידה לשטח את התוכניות האלה.

ליה שמטוב: כמו שאמרתי קודם, נשמע עכשיו את היועצות מירושלים, מאשקלון, מטייבה וממרכז הארץ.

רחל הרניק: בוקר טוב.

רחל הרניק: תודה לחברת הכנסת ליה שמטוב ולחברותיי.

רחל הרניק: ביום השלטון המקומי, אני בהחלט רואה זכות שניתנה לי כיועצת עיריית ירושלים עיר הבירה לבוא ולספר קצת על מה אני כיועצת, מה הרשות כרשות, עושה לקידום נשים בעיר.

רחל הרניק: מידע כללי.

רחל הרניק: חשבתי שחשוב שנראה נתונים.

רחל הרניק: השנתון הסטטיסטי האחרון הוא של 2006.

רחל הרניק: מספר התושבים הוא 733 אלף והיום הוא קצת יותר.

רחל הרניק: מספר הנשים הוא כחצי.

רחל הרניק: אחוז הנשים בכוח העבודה, 37 אחוזים.

רחל הרניק: כמו שאנחנו רואים, בהשוואה לתל-אביב ולמדינת ישראל, יש פער משמעותי כאשר בירושלים 37 אחוזים נשים עובדות לעומת 58.8 אחוזים בתל-אביב, לעומת כמעט 50 אחוזים במדינת ישראל.

רחל הרניק: כלומר, ליועצת יש מה לעשות כאן.

רחל הרניק: על הסיבות נדבר אחר כך.

רחל הרניק: מטרת העל שלי כיועצת היא לאפשר ולעודד נשים בירושלים להתמודד ביעילות, בסיפוק ובהצלחה בין משפחה, עבודה/קריירה - כאשר אני עושה הבחנה כי קריירה זה יותר קידום - העצמה אישית בחברה רב תרבותית.

רחל הרניק: אסטרטגיה לפעילות עירונית.

רחל הרניק: אנחנו רואים כאן את המשולש הקדוש שבו יש לנו חיזוק והעצמה אישית נשית - כאשר הכוונה היא להעצמת האישה על כל ההיבטים על מנת שתעשה את מה שאמרנו כמו שצריך - ייצוג סביבה תומכת משפחה ועיצוב מודעות ציבורית עירונית תומכת משפחה.

רחל הרניק: אתן שמות לב להבדל.

רחל הרניק: סביבה תומכת משפחה, זה פן אחד שמאפשר לאישה היכן שהיא נמצאת להקל עליה את ההתנהלות, זאת הסביבה, ועיצוב מודעות ציבורית, זה יותר הפן של מדיניות שכאן, כמו שקודם אמרנו, מדובר על ההכוונה של המדינה ושל המדיניות שתומכת משפחה.

רחל הרניק: שלושת הפרמטרים האלה הם בעצם הבסיס על מנת שנוכל לקדם נשים.

רחל הרניק: קידום לעמדות ניהול.

רחל הרניק: למרות הפן ההצהרתי והדיבור על שוויון ועל קידום נשים, בפועל אנחנו רואים שיש את הפער כאשר ברמה ההצהרתית כולם בעד קידום, אבל מבחינת הנתונים הסטטיסטיים, נדמה לי שרק שני אחוזים מהמנהלים הבכירים הן נשים.

רחל הרניק: חייבים כל הזמן לדחוף לעמדות ניהול.

רחל הרניק: גם זאת תפיסה של השינוי שלנו.

רחל הרניק: אישה לא רק צריכה להיות עובדת אלא אם היא באה לעבודה והיא רוצה, צריך לסייע לה להגיע לעמדת ניהול.

רחל הרניק: בקטע של השתלמות בשעות העבודה, אני בהחלט גאה על כך שבעיריית ירושלים אני מעבירה כל הזמן השתלמויות למנהלות בכירות, למנהלות דירוג ביניים, למזכירות, השתלמויות שאני קוראת להן העצמה לתפקידי ניהול או קידום בעבודה.

רחל הרניק: זאת אומרת, אנחנו מלבישים את אותה גברת בשינוי אדרת ובהחלט יש לי כאן תמיכה של ועד עובדים ומשאבי אנוש, כדי שהלימודים יהיו בשעות העבודה.

רחל הרניק: כל הזמן אני שמה את הדגש על כך שכל לימוד שאישה מקבלת, יהיה בגדר גמול השתלמות.

רחל הרניק: גמרנו ללמוד רק לשם שמים.

רחל הרניק: גמול השתלמות נותן לנו גם את הגמול בתלוש והתלוש הוא לא פחות מהעשרה ומכל הידע הכללי.

רחל הרניק: זה גם חלק מהקדמה שלנו, כאשר אנחנו רוצים שהדברים יבואו לידי ביטוי בשכר.

רחל הרניק: כפי שאמרתי, יש לנו היום 60 מועדוני נשים במגזר היהודי ובמגזר הערבי כאשר במגזר היהודי יש לנו בשכונות החרדיות, יש לנו ציבור של נשים מהמגזר האתיופי, יש לנו ציבור של נשים צרפתיות, אנגלו-סכסיות וכדומה.

רחל הרניק: הנגשת שירותים למשפחה כמו טיפת חלב, גנים, מקווה, בתי ספר.

רחל הרניק: ההנגשה בעינינו היא מאוד מאוד עקרונית והיא ניתנת לאישה.

רחל הרניק: אם אנחנו לוקחים אישה שהיא גם מטופלת בילדים, הקטע של הנגשה, שהכל יהיה באזור שלה, מאוד מאוד משמעותי.

רחל הרניק: נקודת ההנגשה היא מאוד עקרונית לכל אחד, אבל מאוד משמעותית לנשים ובמיוחד לנשים שהן אימהות לילדים צעירים, כך שהכל יהיה באזור שלה, בשכונה שלה, שיהיה לה קל להתנהל.

רחל הרניק: אלה דברים שמקלים על האישה ואם קל לה יותר להתנהל, היא תגיע ותתקדם בכל מישור ומישור.

רחל הרניק: קורסים בהכשרה מקצועית לקראת השמה בעבודה.

רחל הרניק: כפי שראיתם בנתונים, אחוז הנשים העובדים הוא נמוך ואנחנו מאוד נותנים את הדעת על כך.

רחל הרניק: העירייה כרשות הקימה רשות עירונית לתעסוקה שממש קמה בשנה האחרונה, כאשר המטרה שלה היא ללמד נשים בעיקר, גם גברים, קורסים מקצועיים ובכל המגזרים.

רחל הרניק: יש לנו קורסים לנשים מהמגזר החרדי, מהמגזר הערבי ומהמגזר הכללי כאשר הרעיון הוא להתאים את הקורס למנטליות ולסגנון של האישה.

רחל הרניק: אם במגזר החרדי יש לנו הרבה קייטרינג, נשים במחשבים וגם הצלחנו לדאוג למלגות.

רחל הרניק: אלה שבאות ללמוד בקורסים האלה מקבלות מלגות ובאותה תקופה שהן לומדות גם יש להן הנחה משמעותית במעונות היום.

רחל הרניק: כלומר, לא מספיק להביא את האישה ללמוד אלא אנחנו צריכים לדאוג לה שכל המערכת הסובבת אותה תלך לקראתה.

רחל הרניק: אם נקל עליה במערכת הסביבתית, בצרכים שמסביב, היא תצליח לסיים את הקורס בהצלחה.

רחל הרניק: יש לנו גם רכזות שמלוות את האישה עד להשמה ממש.

רחל הרניק: זאת אומרת, לא נותנים לה קורס וזורקים אותה אלא יש לנו צוות שלם של עובדות השמה ועובדים, ושוב, בכל המגזרים, שדואגים להשמה ובהחלט רואים בזה ברכה והצלחה.

רחל הרניק: בתוך מסגרת העירייה יש לנו אחת לחודש יום העשרה לכלל עובדי העירייה.

רחל הרניק: אם נגיד רק לנשים, זה יהיה סטיגמתי וזה לא בריא.

רחל הרניק: אנחנו רוצים להיות חלק ולכן הבאתי את הנושא של הורות ומשפחה ולצורך כך הבאתי את סופר נני, מיכל דליות.

רחל הרניק: לשמחתי הגיעו הרבה.

רחל הרניק: עשינו לזה פרסום והד והגיעו הרבה גברים.

רחל הרניק: זאת אומרת, כאשר אנחנו חושבים על העצמה אישית נשית, על הורות ומשפחה, אנחנו עובדים בצורה, בשפה, בסגנון שיתקבל על ידי כולם וגם גברים ישתפו פעולה כי אנחנו רואים את הבעל כחלק מכל המהלך הזה.

רחל הרניק: אני אפילו יכולה לומר שאני גאה על כך שגברים רודפים אחרי בעירייה ושואלים אותי למה להם אני לא עושה קורסים כאלה.

רחל הרניק: גם גברים מהמגזר החרדי בהחלט באים ואומרים לי שאני עושה כל הזמן אבל מה אתם, עם הגברים שהם נשארים מאחור.

רחל הרניק: זה באמת נכון, הם נשארים מאחור, אבל המנדט שלנו הוא נשים ועל זה אנחנו עובדים.

רחל הרניק: ירושלים תומכת משפחה.

רחל הרניק: ביצוע מדיניות.

רחל הרניק: כמו שאמרתי, כל המלים היפות שלנו, אם לא נשנה מדיניות ולא נחדיר ונחדור לתחומים בסיסיים, לא נעשה הרבה.

רחל הרניק: לכן חייבים להיכנס ללב של העירייה, להקים מוסדות והמוסדות האלה יסייעו לנו להתנהל בשטח.

רחל הרניק: בינואר 2008 הוקם מרכז לפיתוח מנהיגות והעצמת נשים במטרה לשלב נשים בעשייה הקהילתית.

רחל הרניק: זה בעצם תפקיד מטה, מרכז במטה, והוא זה שיורד ונותן את ההנחיות לשטח.

רחל הרניק: זאת אומרת, הרעיון הוא תמיד שיהיה מטה עירוני שיהיה לו כמובן את התקציבים ונדבר על כך בהמשך, והוא יקבע את הקווים לשטח, שוב, על פי התאמת האוכלוסייה, המגזר והצרכים, אבל המדיניות חייבת לבוא מלמעלה כי המשמעות של מדיניות היא תמיד סעיף בספר התקציב.

רחל הרניק: ללא הסעיף, לא נוכל להתנהל בשטח אלא נישאר עם מלים יפות.

רחל הרניק: יש לנו את המועצה לקידום מעמד האישה בראשות חברת מועצת העיר.

רחל הרניק: אני מדגישה את ראשות מועצת העיר כי נכון שלפעמים זה לא נחמד שיש לנו חברת מועצה שנושפת, אבל מאידך, כאשר יש לי חברת מועצה, לה יש את המנדט ואת הפה לפרוץ.

רחל הרניק: אני עובדת עירייה, אנחנו עובדי עירייה, ולכן אני צריכה לפעמים להיות זהירה כי מחר אולי אני לא אהיה יועצת ואני לא רוצה לשרוף קשרים.

רחל הרניק: חברת המועצה, אם יש לי אתה סיג ושיח ואנחנו יד ביד, זה פן נפלא.

רחל הרניק: לכל הדברים הלא נעימים, אני שולחת אותה – לריב, לדבר, לצעוק.

רחל הרניק: זאת היא עושה .

רחל הרניק: אני נשארת כמובן יחד אתה, אבל אני לא שורפת קשרים כי אני עובדת עירייה ולכן חשוב לי להצטייר קצת אחרת.

רחל הרניק: במקרה שלי זכיתי ובאמת יש לי חברת מועצה שזה בוער בעצמותיה ואני חושבת שבזכות שיתוף הפעולה אנחנו מגיעים להישגים משמעותיים.

רחל הרניק: הכנת האמנה למפעלי תעשייה מקדמים נשים ומחזקים קשרי הורות ומשפחה.

רחל הרניק: אנחנו מאוד עובדים על זה ובחודש הבא אני חושבת נארגן טקס גדול, אות המעסיק למפעל מצטיין, כאשר הרעיון הוא באמת לתת דגש לאישה ולמשפחה במפעלים.

רחל הרניק: אנחנו יודעים שיש לנו היום הרבה מפעלים בירושלים, הרבה חברות היי-טק שיש בהם כבר מעונות יום, יש יום משפחה, אישה שהיא אומרת שהיא בהריון, לא כועסים עליה אלא אומרים איזה יופי, ואני שומעת את זה מחברות כמו NBS, חברות היי-טק, שנשים מספרות על זה בשמחה.

רחל הרניק: יש קבוצת כדורסל לנשים במפעלי התעשייה.

רחל הרניק: יש בהחלט עשייה ולכן חשבנו שמתן אות המעסיק מאוד ישדרג ויכניס למודעות את כל נושא האמנה.

רחל הרניק: זאת אומרת, זה איזשהו תרגיל להכניס את האמנה בדרך עוקפת.

רחל הרניק: כן.

רחל הרניק: גלית לוי, אחראית על התעשייה בירושלים, מלווה אותנו בתחום הזה.

רחל הרניק: יש לנו את המגזר הדתי-חרדי.

רחל הרניק: שוב, עברנו פריצת דרך והצלחנו להטמיע את כל הנושאים האלה.

רחל הרניק: המגזר החרדי כולו עובר שינוי.

רחל הרניק: זה תהליך שמאוד מתגבר.

רחל הרניק: יותר ויותר נשים צעירות יוצאות לעבודה בחברות מוגנות והגברים הם אלה שיותר מקבלים תפקיד בתוך הבית.

רחל הרניק: יש כאן איזה היפוך ואנחנו צריכות באמת ללמד את הנשים איך להתמודד עם ההיפוך הזה שאני האישה העובדת המפרנסת והבעל מתחזק את הבית.

רחל הרניק: כמובן שרוב היום הוא בישיבה אבל האחריות על הבית הרבה נופלת עליו.

רחל הרניק: גורמים המעכבים.

רחל הרניק: קשיים תקציביים, כפי שציינתי קודם.

רחל הרניק: אם אין קמח אין תורה.

רחל הרניק: קשיים בירוקרטיים.

רחל הרניק: זה דם, יזע ודמעות לעבור את כל המשוחות שכולנו מכירות.

רחל הרניק: חסמים פסיכולוגיים שמאוד משמעותיים אצל כולם.

רחל הרניק: נשים שחוששות משינוי.

רחל הרניק: אנחנו נותנות להן את הכלים, אבל הן פוחדות.

רחל הרניק: צריך לתת לאישה את הקביים ולעזור לה ולפעמים גם לומר לה שתשב עכשיו בבית כמה שנים ושתחכה לעיתוי הנכון, אבל צריכים לדבר על כך.

רחל הרניק: כנ"ל אצל כל האחרים.

רחל הרניק: קובעי מדיניות, כי מה הבעיה?

רחל הרניק: מה רע לנשים?

רחל הרניק: על מה את מדברת?

רחל הרניק: לפעמים הם לא מבינים מה אני אומרת.

רחל הרניק: קשיים ארגוניים, שוב, כאשר כל תוכנית אני צריכה לתרגם ליהודי, ערבי, אתיופי, צרפתי, אנגלו-סכסי, זה דורש הרבה תחכום, תקציב, חשיבה וכולי.

רחל הרניק: קשיים שנובעים מקשיי תקשורת, שיתופי פעולה, בעיות של אגו, כבוד וכולי שצריך לתמרן בין כולם.

קריאה: מה התקציב של עיריית ירושלים לנושא?

רחל הרניק: גדול.

רחל הרניק: 150 אלף שקלים, שזה המון.

רחל הרניק: התקציב הצבוע הוא 150 אלף שקלים, אבל יש לנו המון איגום ושיתופי פעולה.

קריאה: התקציב של 150 אלף הוא קבוע או הוא רק בבחירות?

רחל הרניק: קבוע.

רחל הרניק: הוא בספר התקציב.

רחל הרניק: הנקודה היא איגום המשאבים והמודעות.

רחל הרניק: אגף הרווחה, אם לא הייתה לו מודעות לנשים, הוא לא היה עושה את כל התוכניות או אגף חברה.

רחל הרניק: צריך כאן הרבה מודעות שיארגנו ויאגמו תקציבים מבפנים.

ליה שמטוב: תודה רבה.

ליה שמטוב: שמענו כאן על שיתוף פעולה של עובדת עירייה עם חברת מועצת העיר.

ליה שמטוב: לקראת הבחירות המוניציפאליות שיתקיימו בנובמבר, כדאי אולי לחשוב ולעשות הכל שהרבה נשים יהיו חברות מועצת העיר וגם סגני ראשי ערים.

קריאה: גם ראשי ערים.

ליה שמטוב: נכון, וזאת כדי לקדם את מעמד האישה.

ישראלה בן-אשר: צהרים טובים.

ישראלה בן-אשר: ברוכה הבאה ליושבת-ראש.

ישראלה בן-אשר: לפני שאני אתחיל, אני רוצה להזכיר לכל הנוכחות כאן שאנחנו סוגרות היום איזשהו מעגל.

ישראלה בן-אשר: ביום השלטון המקומי לפני שנה, עת ישבנו גם בוועדה, ודיברנו והצגנו את עתיד היועצת, נכנס עדי אלדר ובעקבות הכניסה שלו למעשה הייתה אותה פריצת דרך בה הוא אישר לנו תקציב על מנת שנעבוד עם יועץ ארגוני להגדרת התפקיד ובימים אלה אנחנו מגדירות אותו.

ישראלה בן-אשר: אני חושבת שליום הזה יש חשיבות בכנסת כי הייתה איזושהי פריצת דרך.

ישראלה בן-אשר: התפקיד שלנו, של היועצות, הוא להוביל תהליכי שינוי על ידי התוויית מדיניות מכוונת בישוב בו אנחנו פועלות.

ישראלה בן-אשר: סוג השינוי שאנחנו מובילות הוא שינוי חברתי, כיוון שאנחנו עוסקים בשוויון מגדרי וקידום מעמד האישה ועל מנת להשיג את השינוי היועצת צריכה לפעול לפחות בשני מישורים בו זמנית.

ישראלה בן-אשר: המישורים הללו הם המישור הפרטני האישי והמישור המערכתי ארגוני, שבו אני רוצה להתמקד במפגש הזה היום.

ישראלה בן-אשר: בראשון לציון אנחנו רואים בארגון גורם שמעצב התנהגות ולכן השינויים במישור הזה, במישור המערכתי הארגוני, מתרכזים למעשה בתהליכים מצד אחד של שינוי אקלים תרבותי ארגוני ומצד שני בנייה, הרחבה ושיפור שירותים לתושבות ולתושבים.

ישראלה בן-אשר: בתחום האקלים והתרבות הארגונית, אני רוצה להזכיר מספר גורמים שגם ההרצאה של חברתי מירושלים התייחסה אליהם.

ישראלה בן-אשר: ארגון תומך משפחה הוא אכן אחד הגורמים שגם אנחנו מובילים ברמה הפנים ארגונית, אבל כמובן, כמו שהוזכר כאן, כל הנושא של שיתופי הפעולה בין המחלקות ומה שנקרא הפיכתן לוורודים או למגדריים או למוכווני נשים, זאת העבודה הפנים ארגונית ואחת הקולגות שמאוד עוזרת לי כאן – וציינתי במפורש – הוא מבקר העירייה שהוא אחד הגורמים המסייעים בהובלת השינויים הפנים ארגוניים.

ישראלה בן-אשר: השירותים שאני מדברת עליהם הם מרכז זכויות עירוני לנשים, אומנה, והמרכז הזה למעשה מעונין לעבוד על התחום של השינוי החברתי והעצמת הנשים כאשר הפן שלו, האוריינטציה שלו היא אוריינטציה משפטית ולכן הוא מנוהל על ידי עורכת דין שיושבת במשרה מלאה וזה תפקידה.

ישראלה בן-אשר: הוא עוסק בייעוץ, במתן מידע, סיוע במילוי טפסים, תרגום, ליווי והכי חשוב, קישור בין גורמים שונים שחלקם הם עירוניים, כמו שאמרתי, מחלקות העירייה השונות, וחלקם ממלכתיים או אחרים כמו ארגוני הנשים, ארגונים וולנטריים שונים, כל מי שרק יכול לסייע ולעזור לנשים, כאשר התחום מתמקד בצורה מאוד ברורה בנושא זכויות.

ישראלה בן-אשר: המרכז עובד בהיקף שעות מאוד רחב במהלך היום החל משעה 7:30 בבוקר ועד 8:00 ולפעמים 9:00 בערב.

ישראלה בן-אשר: בחלקו הוא עובד כמובן עם עורכות דין, עורכת הדין שמנהלת ועורכות דין נוספות.

ישראלה בן-אשר: יש שם סטודנטיות וסטודנטים למשפטים, יש עורכות דין מתנדבות ויש כוח אדם פרה-מקצועי.

ישראלה בן-אשר: בחלק מהשעות הוא מיועד רק לקליטת ההודעות או העברת מידע והעברה למחרת את החומרים לעורכת הדין.

ישראלה בן-אשר: השעות האלה, מצאנו שהן מאוד מאוד חשובות ומאוד מאוד משמעותיות והפריסה היא מאוד גדולה ומאוד רחבה.

ישראלה בן-אשר: כאן אני רוצה לציין שלמעשה מי שסייע בידינו להקים את המרכז הזה, זאת הייתה עיריית הרצליה שהקימה מרכז דומה.

ישראלה בן-אשר: כאשר ראינו שזה עובד שם וזה מצליח, אמרנו למה לא.

ישראלה בן-אשר: אני רוצה לציין כאן שוב שיתוף פעולה בין יועצות, החלפת מידע, דבר שסייע לנו להקים את המרכז.

ישראלה בן-אשר: השירות הבא שאני רוצה להתמקד בו הוא מרכז אימון אישי שהוקם בחודשים האחרונים.

ישראלה בן-אשר: למעשה הייחוד שלו הוא שהוא לקח תחום מקצועי ושוב הנגיש אותו לנשים, אבל מי שמרכזת אותו היא למעשה מישהי שעברה את תוכניות ההעצמה והמנהיגות, אחד הקורסים שלנו, ובעקבות הקורס היא עשתה את השינוי ולמדה את זה, ולאחר שהיא למדה היא באה ואמרה שעכשיו היא חוזרת גם לתרום ולתת לנשים שנמצאות בעיר.

ישראלה בן-אשר: כך הקמנו את אימון נשי אישי.

ישראלה בן-אשר: כרגע יש לנו שש מאמנות תושבות העיר שנותנות שירות לתושבות העיר כמובן.

ישראלה בן-אשר: השירות הזה, בשונה מקודמו, הוא כן בתשלום אבל התשלום הוא סמלי כך שהכסף הוא לא הגורם שמונע מלהגיע אליו, הוא מתבצע בעצם או באימון פרטני אחת על אחת או באימון קבוצתי ואפילו מעבר בין האופציות השונות בהתאם לצרכים.

ישראלה בן-אשר: במהלך השנה האחרונה, מאז התחלנו את הפעילות הזאת, למעלה מ-100 נשים הגיעו לקבל את השירות.

ישראלה בן-אשר: כמו שאתן יודעות, באימון אישי לא כל אחת שמעונינת היא אכן גם יכולה או נשארת בתוך המערכת, אבל היו פניות ויש כל הזמן פניות.

ישראלה בן-אשר: אנחנו רואות בשירות הזה גם משלים את הייעוץ המשפטי, גם משלים שירותים אחרים בעיר.

ישראלה בן-אשר: מחלקות הרווחה, החינוך וכולי מזרימות פניות והפניות ובימים אלו אנחנו מפתחות בתוך השירות הזה מעין אימון ייחודי, פן אחד שיתבסס על הנושא של כסף ואנחנו יודעות שזה אחד התחומים שלנשים יש או חוסר נגישות או חוסר נעימות או משהו לא מסתדר, אז התחום של אימון ממוקד בנושא הכספי, ומצאנו לנכון להוסיף גם את הפן הטיפולי כי לא כל אחת יכולה ומתאימה לאימון האישי אלא כן לטיפול.

ישראלה בן-אשר: שוב, הנושא של כסף היה אחת הבעיות הרציניות ולכן התווסף סיוע וטיפול בעלויות נמוכות.

ישראלה בן-אשר: לסיכום.

ישראלה בן-אשר: ברצוני לציין כי תהליכי השינוי בארגון הם לא קלים.

ישראלה בן-אשר: הם דורשים הרבה מאוד התמדה, נחישות, אורך רוח ומה שנקרא לחזור ולהיות לפעמים עקשניות כי לא תמיד במעגל ראשון זה מתחיל.

ישראלה בן-אשר: חשיבות מאוד רבה יש כמובן לדרך בה ראש הרשות והמנכ"ל, יחד עם יתר העובדים בתוך הרשות, תופסים ומבינים את הצורך בשינויים האלה על רקע מגדרי, וזה לא קל ולא פשוט לפעמים להסביר מדוע הדברים הם כאלה.

ליה שמטוב: תודה רבה.

ליה שמטוב: עכשיו נשמע מה קורה בטייבה.

סלוה מאסרוה: שלום לכולם.

סלוה מאסרוה: יכול להיות שמה שאני אומר לא ימצא חן בעיני רבות מהיועצות, יכול להיות שחלקכן יאמר שזה לא תפקיד היועצת, יכול להיות שתאמרו שזה ניגוד אינטרסים ולא כך רואים את תפקיד היועצת אבל אני רוצה לומר לכם שהתחלתי את היום לפני שבאתי לכאן כשבעלי אמר לי: יאללה, תמשיכי לנסוע, תמשיכי לבזבז כסף, להפסיד כסף כי את רק מפסידה, את רק הולכת ובאה, הולכת ובאה וכלום לא יוצא מהתפקיד הזה.

סלוה מאסרוה: אני רוצה שתבינו שבעלי הוא אדם שתומך בי ובנושא הזה כי אחרת לא היה סובל אותי, ותכף תבינו למה.

סלוה מאסרוה: עוד לפני שחוקק החוק, אני מהאנשים שבאו לכאן, ישבו והכתיבו את החוק.

סלוה מאסרוה: לכן בעלי אומר לי להמשיך ללכת ונראה מה יהיה.

סלוה מאסרוה: הוא קורא לחוק, חוק מרגרינה וגם אני מאמינה בזה.

סלוה מאסרוה: עם זאת, אני רוצה לומר שמאז אני בתפקיד, אני חושבת שאני היועצת הראשונה או השנייה שמונתה, אנחנו החלפנו כבר שש הנהלות, שישה ראשי ערים וזה בשבע שנים.

סלוה מאסרוה: תבינו את השינויים שקרו בטייבה במשך שבע השנים האלה וזה ממש לא קל.

סלוה מאסרוה: בניגוד לאחרות שלא רוצות לשרוף גשרים, אני חושבת שאני מטבעי, באישיות שלי, או שאני חיה כמו שאני מאמינה, מובילה לשינוי כמו שאני מאמינה, או שאני אשרוף את הגשר, כי מה יקרה?

סלוה מאסרוה: יש הרבה גשרים בחיים שצריך לבנות.

סלוה מאסרוה: בתקופת ראש העיר הראשון, כאשר קיבלתי את התפקיד, זה היה אוגוסט או בספטמבר 2000, הייתה לו ראייה מאוד רחבה לתפקיד הזה.

סלוה מאסרוה: הוא נתן לי לעסוק רק כיועצת והקמנו מחלקה לקידום מעמד האישה והמשפחה, אותה ניהלתי.

סלוה מאסרוה: בלי המשפחה, כלום לא יקרה.

סלוה מאסרוה: אל תשכחו שאני אישה מהמגזר הערבי ואני גם עובדת סוציאלית.

סלוה מאסרוה: אם מפירים את האיזון בתוך המשפחה, בתוך החברה, מפילים את המשפחה.

סלוה מאסרוה: מהר מאוד התחלף ראש העיר.

סלוה מאסרוה: אמר לי אחד מחברי המועצה, מי שהיה גם מנהל המחלקה לשירותים, שעכשיו אין להם אפילו את העוגה ולכן לא צריך את הדובדבן.

סלוה מאסרוה: אם כן, אנחנו הפכנו לדובדבן.

סלוה מאסרוה: זאת אמירה אני לא אשכח כי אני מאוד מסתייגת ממנה.

סלוה מאסרוה: הלך ראש העיר מהר מאוד, ואז היה לנו הסדר נושים, היינו בחוב של 480 מיליון שקלים, וסגנו קיבל את ראשות העיר.

סלוה מאסרוה: בשנת 2001 קיווינו להכניס קבוצה לחינוך מיני, היו לנו 23 נשים מקצועיות שלומדות לימודי תעודה בחינוך מיני והשגנו גם תקציב מהאגודה לתכנון המשפחה, אבל אמר לי ראש העיר הזה שאני והנשים שלי נצא מאולם הישיבות כי הוא צריך את האולם.

סלוה מאסרוה: לנו לא היה מקום.

סלוה מאסרוה: אני הייתי צריכה ללכת לחפש מקום כדי להקים את הקבוצה הזאת ולהמשיך בה.

סלוה מאסרוה: אכן סיימנו בהצלחה לימודי תעודה שנמשכו שנתיים וחצי.

סלוה מאסרוה: הגיע ראש עיר שלישי.

סלוה מאסרוה: ניסינו להקים מרכז ייעוץ למתבגרים ולהורים ולהמשיך בפרוייקט של חינוך מיני כי המשכנו בו בדרכנו גם דרך הקמת תשתיות כאלה של נשים, כל אחת בתחום שלה.

סלוה מאסרוה: רצינו להקים מרכז שכל הערוץ שלו הוא קו טלפון ורבע משרה של עובדת סוציאלית.

סלוה מאסרוה: את הפסיכולוג נותן לנו משרד הבריאות.

סלוה מאסרוה: גם את זה לא הצלחנו לגייס אלא רק קיבלנו הבטחות ושקרים.

סלוה מאסרוה: כאן הייתה הצומת שלי כיועצת.

סלוה מאסרוה: אמרתי שכאן הוא הגבול.

סלוה מאסרוה: לאורך כל הדרך לא קיבלנו שכר.

סלוה מאסרוה: הגענו למצב ששלוש שנים ברציפות לא קיבלנו שכר, עובדי עיריית טייבה.

סלוה מאסרוה: עבדנו בתנאים בהם לא היה חשמל, לא היה טלפון, לא היה נייר.

ליה שמטוב: כמה נשים עובדות בעיריית טייבה?

סלוה מסארוה: כמעט שני שליש מעובדי העירייה הן נשים.

סלוה מסארוה: התחלנו לנהל מאבק מאוד קשה עד שהביאו לנו עוד פעם ועדה קרואה.

סלוה מסארוה: הבנו שאצלנו תהיה ועדה קרואה כי אם לא תהיה ועדה קרואה, משרד הפנים לא ייקח אחריות והמדינה לא תיקח אחריות על טייבה כל עוד ראש העיר הוא מטייבה.

סלוה מסארוה: הגיע אלינו ראש עיר, יושב-ראש ועדה קרואה ואחר כך נאמן.

סלוה מסארוה: תארו לעצמכם, שתי הנהלות שונות ותסכימו אתי שזאת סוגייה משפטית מאוד מעניינת שיכולה לקרות רק בטייבה.

סלוה מסארוה: יושב-ראש ועדה קרואה, נאמן ומי אחראי עלי כיועצת?

סלוה מסארוה: לא יודעת, אבל אני אומרת לכם שניסינו ללכת עם יושב-ראש הוועדה הקרואה.

סלוה מסארוה: יכולתי להיות חברה שלו ולהוביל דברים, אבל כאשר יושב-ראש ועדה קרואה עומד נגדנו או נגד הבראת עיר – כך הראייה שלי, גם כיושבת-ראש ועד העובדים – קמתי נגדו ואפילו כמה פעמים הוא התלונן עלי במשטרה.

סלוה מסארוה: תבינו, יועצת רשות עם יושב-ראש ועדה קרואה.

סלוה מסארוה: יום לפני שהוא פוטר, הוא שלח לי מכתב שהוא מנשל אותי מכל תפקידיי ואחד מהם הוא מעמד האישה, למרות שזה לא היה בסמכותו.

סלוה מסארוה: הנקמה המתוקה, וסליחה שמשתמשת ביטוי הזה, היא שהובלתי הרבה הפגנות אבל כאשר אני מובילה הפגנה בתוך טייבה, הנשים הולכות קדימה עם המיקרופון, וזה דבר מאוד מוזר בטייבה – ולכן תבינו למה בעלי הוא אדם מקסים, כי מה זה אישה מחזיקה מיקרופון בטייבה?

סלוה מסארוה: – אבל הגברים מאחורה והצטרפו אלינו אנשי הפוליטיקה שהודחו.

סלוה מסארוה: אם כן, נשים קדימה וגברים מאחור.

סלוה מסארוה: זאת הייתה הנקמה המתוקה שלי למה שהובילו את העיר שלי ואת הנשים שלנו.

סלוה מסארוה: תבינו, היום רוב הנשים יוצאות לעבוד.

סלוה מסארוה: תבואו לטייבה ותראו שיש הרבה בתי קפה שהשתלטו על המדרכות, יושבים בהן גברים והנשים עובדות בניקיון מחוץ לטייבה.

סלוה מסארוה: אני גם עובדת סוציאלית ואני יודעת מה מתרחש.

סלוה מסארוה: אני גם אחראית על משפחתונים ואני יודעת מה מתרחש.

סלוה מסארוה: הנשים באות כי הן צריכות סידור לילדים כי הן הולכות לעבוד בניקיון או בכל עבודה אחרת אליה הן מוכנות, אבל הגברים יושבים ומבזבזים את הכסף של הנשים בבתי הקפה ואנחנו לא יכולות ללכת לא עם העגלה ולא ברגל על המדרכות האלה כי הגברים השתלטו עליהן.

סלוה מסארוה: הוצעו לי תפקידים מאוד בכירים בנוסף לתפקיד היועצת.

סלוה מסארוה: הוצע לי להיות אחראית על תרבות, נוער, ספורט וקהילה, תפקיד מאוד מחמיא, אבל בטוח שאני לא אלך לשם.

סלוה מסארוה: בחרתי לעצמי תפקיד אחר שהוא משאבי אנוש.

סלוה מסארוה: הייתה לי שיחה עם ישראלה שאומרת לי שזה ניגוד אינטרסים.

סלוה מסארוה: לאורך כל הדרך היה לי תפקיד שיש לו ניגוד אינטרסים, אז גם זה ניגוד אינטרסים?

סלוה מסארוה: אני לא חושבת כך.

סלוה מסארוה: היום כבר בניתי תוכנית של הדרכה ויש לנו תקציב ממשרד הפנים מאוד נאה ויפה כך שנוכל לבנות הדרכה לכלל העובדים.

סלוה מסארוה: ערכתי השוואה לגבי השכר אותו מקבלות העובדות ואני רוצה לתקן את העוול שנגרם להן.

קריאה: למה שלא תנהלי את טייבה?

סלוה מסארוה: כי אני לא רוצה להיות עיר.

סלוה מסארוה: יש לי דעה לגבי מה זאת אומרת להיות ראש עיר ובכלל לגבי השלטון המקומי.

ליה שמטוב: תודה רבה.

ליה שמטוב: נשמע מה קורה במועצה אזורית חוף אשקלון.

כרמלה מיכאל: מעבר לתפקידי כיועצת מועצה אזורית חוף אשקלון למעמד האישה, אני גם מנהלת מדור תרבות במועצה.

כרמלה מיכאל: המועצה האזורית חוף אשקלון ממוקמת במישור הדרומי ומשתרעת מהישוב ניצן וקיבוץ ניצנים בצפון ועד מושב נתיב העשרה בדרום.

כרמלה מיכאל: האזור בעל ערכי טבע ונוף מהיפים ביותר בארץ.

כרמלה מיכאל: בתחומי המועצה 13.5 אלף תושבים המתגוררים במושבים וקיבוצים.

כרמלה מיכאל: בעקבות תהליך ההינתקות מרצועת עזה, הפכה המועצה לצמודת גדר והיא אחת מהמועצות האזוריות בקו העימות הדרומי.

כרמלה מיכאל: ראש המועצה שלנו נמצא כאן.

קריאה: יפה שהגעת.

קריאה: כל הכבוד ותודה.

ראש המועצה: כל הכבוד לכרמלה.

ראש המועצה: היא הביאה אותי.

כרמלה מיכאל: הדבר השני הוא שמירה על אורח חיים נורמליים נוכח המציאות הביטחונית החדשה הלא נורמלית.

כרמלה מיכאל: נשים אלו אנו מוצאים במעגלי החיים השונים.

כרמלה מיכאל: בחינוך גדול מספרן של הנשים – מנהלות, יועצות, מורות, גננות, מטפלות – האמונות על שלומם של ילדינו במסגרות השונות ובעת הישמע אזעקת הצבע האדום, עליהן להכניס את הילדים לחדרי הביטחון תוך 15 שניות במקומות שיש ובמקומות שאין, נשאר להן רק להתפלל.

כרמלה מיכאל: לילדי הגנים חיברו שיר על הקסאם ובזמן האזעקה הם מתחילים לשיר על מנת להקל על הילדים הנכנסים לחרדה כבר ברגע שהם שומעים את המילה צבע אדום.

כרמלה מיכאל: השיר כל כך הצליח שהוא עבר לילדי הגנים של העיר אשקלון שנכנסו רק עכשיו למעגל הטילים.

כרמלה מיכאל: בפן האישי, נשים אלו בזמן נפילת קסאם, מוצאות עצמן במצבים רגשיים קיצוניים ועליהן להתמודד עם הדאגה למשפחתן הנמצאת גם היא בטווח הסכנה.

כרמלה מיכאל: יש נשים הנוסעות יום יום מחוץ לאזור לעבודה וללימודים, וגם הן מתמודדות מצד אחד עם הרצון להתקדם, להוביל ולהיות משמעותיות בעיסוקיהן, ומאידך עם המחשבות והדאגה לנעשה בבית.

כרמלה מיכאל: היטיבה לכתוב על כך לעיתון המועצה אם צעירה: "רצינו שתדעו מה אנו מרגישים.

כרמלה מיכאל: לחיות בעוטף עזה , משמעו לצאת לעבודה ולדעת שהילדים לא בטוחים בגנים, כל בוקר להיפרד מהמשפחה והבית ולא לדעת אם הכל יישאר אותו הדבר עד שאחזור, לקחת את הילדים לגן ולפגוש חיילים בסיור על הכביש, לתלות כביסה ולגלות שלושה חיילים מוסווים עשרה מטרים ממך, לנסוע הביתה ולגלות שהצומת חסומה כי היו פצמרים, ללכת למגרש המשחקים או לספרייה עם הילדים ולתכנן כל הדרך לאן לרוץ ולהסתתר במקרה של, להיות בבריכה ותוך 10 שניות להוציא שני ילדים מהמים ולהגיע למלתחות בלי להפסיק להסתכל לשמים ומאיפה זה יגיע הפעם, לשבת בבית ולקפוץ בבהלה כי מסוק יורה צרורות 20 מטרים מעליך, קריזת המבצעים בסופר מחרידים אותי ואת הילדים, ועם כל זאת, להיות אופטימית, תמימה או פטריוטית מספיק כדי להישאר ולחשוב שיהיה טוב יותר והרי גם בצד השני סובלים ורוצים רק שקט וחיים ברורים ושלווים ולא להסתכל על השמים ולתהות מאיפה יגיע ההרס והחרדה".

כרמלה מיכאל: כתבה לירית, אם לשני ילדים.

כרמלה מיכאל: נדבך נוסף עיקרי בחיזוקן של הנשים ופעילויות לנשים, סדנאות הרפיה ונשימה, תפקוד תחת לחץ, סדנאות יוגה וצחוק, סדנאות קאוצ'ינג, טיולים, ימי כיף, מפגשי נשים ופורום נשים יוצרות.

כרמלה מיכאל: פורום נשים יוצרות הוקם ביוזמתן של נשים אומניות ויוצרות תושבות האזור שגם ביצירותיהן מוצאות ביטוי למורכבות החיים באזור.

כרמלה מיכאל: אחת היוצרות, פנינה, מורה בבית הספר שער הנגב, בשנה שעברה חוותה נפילת קסאם בכיתתה ומאז החשש והחרדה לא מרפים.

כרמלה מיכאל: חייה השתבשו והפכו לחסרי מנוח.

כרמלה מיכאל: פנינה עוסקת בפיסול, יצרה לאחרונה פסל המסמל את בטנה ורחמה של אישה אשר בתוכו אש בוערת.

כרמלה מיכאל: ניגוד מזעזע.

כרמלה מיכאל: הרחם המסמל רכות, הגנה, אהבה, חום וחיים חדשים הפך לאש בוערת השורפת, צורבת ומשחיתה.

כרמלה מיכאל: פנינה מצאה דרך להמשך חייה.

כרמלה מיכאל: יש כאלה שהקסאם פגע בהן פגיעה ישירה.

כרמלה מיכאל: שולי כץ נהרגה לפני שבועיים מפגיעת קסאם, ילידת קיבוץ גברעם, היוותה מודל לתושבי המועצה.

כרמלה מיכאל: שולי האמינה בצדק, יושר ושוויון, קיבוצניקית בכל רמח אבריה, אישה רבת פעלים ובין היתר עסקה גם בעיצוב תכשיטים, הייתה שותפה בפורום נשים יוצרות שלנו.

כרמלה מיכאל: בכל האזור אנו מוצאים ביטויים לחיים שפויים במציאות הלא שפויה.

כרמלה מיכאל: יש כאלה שיאמרו חיים לא שפויים.

כרמלה מיכאל: במושב נתיב העשרה, ישוב הקרוב ביותר לגבול, הסופג יום יום פצמארים וקסאמים, ציינו את חגיגות העצמאות באירוע גדול, כולל זיקוקי דינור, למרות החשש שזה יישמע כנפילות קסאם, בהשתתפות כל חברי המושב עם הופעות, ריקודים והרבה שמחה.

כרמלה מיכאל: חשבתי שראוי שתראו זאת.

כרמלה מיכאל: זה מנקודת מבטה של סבתא שהיא עשתה את המצגת הזאת.

כרמלה מיכאל: יש רגעים כגון הפיצוץ שאירע ביום חמישי ב-6:30 בבוקר שהקפיץ את כולנו מהמיטות בתחושה שהקסאם נפל ממש בבית.

כרמלה מיכאל: השמשות שהתנפצו, ההרס מההדף בחממות, אני חוששת.

כרמלה מיכאל: אני חוששת לשלומם של בני משפחתי, לשלום חבריי, אך במיוחד אני חוששת מתחושת חוסר האונים המתגנבת אט אט ואובדן התקווה שנחיה כאן חיים של רוגע וביטחון.

ליה שמטוב: תודה רבה לכרמלה מיכאלי.

נורית אבנר: מה אפשר לומר אחרי הדברים של כרמלה?

נורית אבנר: הכל מתגמד.

נורית אבנר: היא הביאה לנו את המראה יש לפנים כדי לראות מה קורה כאן במדינה שלנו ועשית את זה באמת מאוד מרגש.

נורית אבנר: אני בטוחה שכולם כאן בתחושה הזאת.

נורית אבנר: רציתי להגיב לדברים של רחל הרניק.

נורית אבנר: שמתי לב שדיברת על הנושא של שיתוף פעולה ואמנה בין חברות היי-טק, ובירושלים אני בטוחה שיש שפע של חברות כאלה.

נורית אבנר: אני לא יודעת עד כמה את יודעת, אבל בישיבה החגיגית שהייתה לכבוד יום האישה הבינלאומי, דיברה הגברת אילה סקופ על הפרוייקט שלה שהוא לגבי השינוי של התרבות הארגונית בחברות היי-טק והיא החתימה למעלה מ-45 חברות היי-טק על אמנה לשוויון בין גברים לנשים במקומות עבודה.

נורית אבנר: רמת השרון ועוד הרבה ישובים – ונמצאת כאן עדנה מבאר-שבע – שינתה את האמנה הזאת והתאמנו אותה לרשויות המקומיות.

נורית אבנר: באחד הסעיפים שם יש דגש מאוד חזק על היועצות המקומיות ומבקשים בכל נושא של כוח אדם, כאשר יושבת ועדה של כוח אדם ברשות מקומית, היועצת למעמד האישה תהיה נוכחת באותה ישיבה וזאת לא כדי לגרום למצב שתהיה איזושהי אפליה בין נשים וגברים בנושא של שכר או משהו כזה.

נורית אבנר: אני חושבת שחשוב מאוד, במיוחד שאת עושה את הנושא הזה בירושלים, להיעזר באמנה הזאת.

נורית אבנר: אני לא רוצה לנקוב סתם במספר, אבל אני יודעת שיש שיתוף פעולה של מרית ושל רינה בנושא הזה כדי להפיץ את זה לכל הרשויות.

נורית אבנר: אני חושבת שזה משהו שמאוד חשוב שהיועצת למעמד האישה תיקח את זה על עצמה ותפיץ את זה ברשות שלה.

קריאה: זה יועלה לדיון.

נורית אבנר: אני חושבת שיועצת למעמד האישה חייבת לחיות בישוב וחייבת להכיר את כל מה שקורה בו, ובמיוחד בתחום העצמה וקידום נשים.

נורית אבנר: זאת צריכה להיות מישהי שחיה את זה בחיי היום יום שלה ולא מישהי שבאה לעבודה, עושה עוד דברים ובין השאר מטפלת בנושא הזה.

ליה שמטוב: אני מודה לך ומזמינה אותך לדיון שיתקיים מחר בוועדה.

ליה שמטוב: אכן חשוב מאוד שהיועצת היא תושבת הישוב, אבל לפעמים יש מקרים שהיועצת היא לא תושבת המקום אבל היא מכירה אותו טוב והיא נכנסת לעניינים ופועלת.

ליה שמטוב: יכול להיות שיש גם הזדמנות לעבור לגור באותו מקום, היכן שהיא פועלת.

גבי בר-זכאי: אני שמחה להיות כאן כי אני חושבת שאני יכולה לתת פרספקטיבה די ארוכת טווח.

גבי בר-זכאי: אני מכהנת זו הקדנציה השלישית כסגנית וממלאת מקום ראש העיר מעלה אדומים וישבת-ראש הוועדה למעמד האישה.

גבי בר-זכאי: אני באמת בין הוותיקות.

גבי בר-זכאי: אני זוכרת את סלוה שעמלה על הקמת הפורום הזה ואנחנו שותפות לנושא.

גבי בר-זכאי: אני חושבת שיש חשיבות מלאה שכאשר באמת היועצת היא גם כן בעלת תפקיד ברשות המקומית, שהיא שיכולה לקבל החלטות של מדיניות ולהשפיע מתוך קבלת החלטות על העשייה של קידום מעמד האישה בתוך העיר.

גבי בר-זכאי: במעלה אדומים אנחנו עושים מגוון מאוד רחב של פעילויות והתחום המשפיע ביותר הוא בתחום החינוך.

גבי בר-זכאי: להתחיל מהשלב הראשון אפילו של גני הילדים ובתי הספר, לשנות את התפיסה של מעמד האישה לאורך כל הדרך.

גבי בר-זכאי: אנחנו עושים הרבה מאוד פעילויות והדרכות של נשים, חיזוקן ומעמדן, ובאמת תודות לרשות למעמד האישה במשרד ראש-הממשלה נעשים קורסים.

גבי בר-זכאי: שלחנו אנשים במסגרת הקורסים האלה גם לנושא של הטרדה מינית.

גבי בר-זכאי: כל הדברים האלה לא תמיד באים לידי ביטוי בסופו של דבר במקומן של הנשים בניהול הרשות המקומית.

גבי בר-זכאי: אני חושבת שיש מקום לצאת בקריאה מתוך הוועדה הזאת, עכשיו לקראת הבחירות.

גבי בר-זכאי: החלק החשוב ביותר הוא לא כוחן בתוך הרשות אלא היכולת של ניהול משא ומתן קואליציוני ולקרוא לראשי המפלגות השונות לקחת בחשבון את החשיבות של נשים כנבחרות הציבור.

מרית דנון: אני רוצה להתייחס דווקא לדברים שאמרה נורית אבנר.

מרית דנון: הנושא הזה של האמנה ובנושא של ארגון תומך משפחה.

מרית דנון: גם השלטון המקומי, רינה הוד, וגם אנחנו כרשות מנסים לקדם את הנושא הזה.

מרית דנון: אני בעצמי פניתי למשנה לנציב שירות המדינה ואנחנו בדרך לפגישה אתו בכוונה ששירות המדינה, שהוא המעסיק העיקרי במשק והחשוב, יוביל את הנושא הזה ולא יהיה בסוף התור.

קריאה: את הרמת את הכפפה בישיבת הוועדה הקודמת שהייתה ואמרת שאת מבחינתך הולכת לקחת את זה ולהחדיר את זה דרך היועצות ואני חושבת שזה מצוין.

מרית דנון: דרך היועצות אבל לפעמים מגיעים לראש עיר בלי שהיועצת מודעת לזה.

קריאה: זה קרה פעם אחת ותיקנו את זה.

ליה שמטוב: אני מזמינה את כולכן למחר, אז אנחנו דנים בנושא.

ליה שמטוב: הוועדה תמשיך ותפעל לחיזוק ולקידום מעמדן של יועצות ברשויות השונות המהוות כוח חשוב בכל הקשור לנושא מעמד האישה, תוך המשך שיתוף הפעולה עם הגורמים השונים כאשר כאן הכוונה לרשויות, ליועצות, למרכז השלטון המקומי, לכנסת עם הוועדה לקידום מעמד האישה.

ליה שמטוב: אני קוראת לכל הנשים כאן להמשיך ולהתמודד לתפקידים הבכירים וגם להשתלב בבחירות המוניציפאליות הקרובות.