הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 122, 2008-03-26 09:00

ליה שמטוב: עד יום שני הבא, תהייה לכם תשובה?

סיגל מרד: אני אפנה אליהם, אבל אני לא יכולה לקחת אחריות עליה.

תמי סלע: בעניין התקציב לא היה שינוי, זה יצוין כסעיף תקציב נפרד, התקציב שיועד להענקת המענקים על פי החוק, זו ההוראה שהיתה גם קודם.

תמי סלע: גם בעניין הדיווח אין פה שינוי משמעותי אלא רק שהדיווח יהיה על ידי השר על פעילות המשרד, כי זה לרבות, המינהלת או המינהלה כפי שיקראו לגוף הזה.

תמי סלע: זה עוד הוראה שצריך להכניס פה זה סעיף התחילה, בחלק מהסעיפים אין סיבה שהם לא יכנסו עם פרסום החוק, אבל הסעיפים לגבי הגשת בקשות או הענקת המענקים, צריכים זמן התארגנות כי צריכים למנות את המינהלת, לגבש את אמות המידה, לפרסם אותם ורק אז בעצם להתחיל בתהליך.

תמי סלע: אחרי שהתייעצתי אתמול עם משרד התעשיה, מסחר ותעסוקה , הזמן שנראה להם סביר כמינימום זה שישה חודשים, שזה בעצם הזמן גם למנות את המינהלה וגם לגבש את אמות המידה.

עמירה דותן: לי זה נראה מאוד.

תמי סלע: לי זה נראה סביר מאוד.

גלי עציון: אני בכל זאת מציעה לחזור, בסעיף 3(א), אני מציעה לציין בסעיף לפחות את אמות המידה הראשוניות שהיו בדברי ההסבר כרשימה לא סגורה, אמות מידה לרבות, שיהיה ברור מה הכיוון, כלומר הנושא של גמישות, לאפשר חיי משפחה ועבודה.

דן אורן: זה בהגדרות לא?

תמי סלע: גם ההגדרות של התאמה ושל שילוב וקידום נשים בעבודה, באמת המטרה שלהם הבניית שיקול דעת כזו למועצה או למינהלת בקביעת אמות המידה, כי הוא שם דגש לקידום נשים לדרגות בכירות ולעמדות ניהול, על קבוצות אוכלוסיה שמקשות במיוחד להשתלב, על שיפור התנאים, גם בהתאמה מדובר על שעות עבודה, נהלי עבודה.

דן אורן: בהגדרות, זו לא רשימה סגורה, גלי עציון, את אמרת שאת לא רוצה רשימה ממצא, רשימה סגורה, אז ההגדרה של התאמה, ברגע שכותבים התאמה אז החוק מאמץ את כל מה שכתוב בהגדרה של התאמה, זה לרבות, וזה כולל את הנושא.

גלי עציון: אין לי בעיה עם זה, אני רוצה שברחל בתך הקטנה, כמה אמות מידה ראשונות שהמסלול, למשל הכרה בעבודה מהבית, למשל פתיחת מעונות במקומות העבודה, דוגמאות, בהחלט מקובל בחוקים שהרשות המחוקקת רואה לנגד עיינה דברים ספציפיים שהיא רוצה, היא יכולה לקבוע את זה, זה לא מגביל.

תמי סלע: זה יהיה מוזר לציין רק את זה, דברי ההסבר שרירים וקיימים הם פורסמו ברשומות.

גלי עציון: זה עדיין כלי פרשני ולא חקיקה ראשית.

עמירה דותן: אם אתם זוכרים, כל הרעיון שבעצם היום שני הדברים האלה, מחר יכולים להיות נוספים, המינהלת הזאת בעצם אנחנו רוצים שיהיו אנשים, מה שנקרא, עם רגלים על הקרקע מצד אחד, וידע מגדרי מצד שני, כדי לעשות את זה מתאים לחיים, אני חוששת, אני מסתכלת על כמה מהחוקים שנראים ארכאיים כבר אחרי 5 שנים, יש איזו קצב.

עמירה דותן: היו"ר ליה שמטוב לפעמים כשהחוק כבר עובד אנחנו נשאלים למה לא הוספנו סעיף.

דן אורן: אין מניעה שאם יראו שיש צורך, אין מניעה לתקן, דווקא בוועדה הזאת מתקנים חוקים כל הזמן, זה יותר קל לתקן חוק קיים מלהעביר דבר חקיקה שלם, אני מבין את הרעיון לרשום כמה אמות מידה אבל ברגע שעושים את זה, אי אפשר לציין רק שני דברים, צריך בכל זאת להכליל רשימה של דברים, מצד אחד מאוד רחב לדעתי די מחייב.

מאירה בסוק: מוספים לרבות ואז מכניסים שתיים שלוש אמות מידה.

דן אורן: אולי יש לכן נוסח שתצליחו להביא לישיבה הבאה?

בני פפרמן: אם אותה מינהלת לא תעסוק באותן שתי הדוגמאות שאת נתת אני לא מבין בשביל מה היא קמה, יש לנו דברים מאוד בסיסיים, אולי כדאי להכניס דברים שהם פחות סבירים.

תמי סלע: זה עלול לעכב.

סיגל רונן- כץ: משדולת הנשים, אני באופן כללי כן תומכת בדעתה של גלי עציון, לתת כיוון של אמות, קריטריונים כלליים שכן יהיו כתובים בחוק עצמו ולא רק בדברי ההסבר, ובהחלט להשאיר את זה כרשימה פתוחה, זאת אומרת יהיה לרבות ולא רשימה סגורה שנועלת את שיקול הדעת של הוועדה, ובהחלט הרשימה שנמצאת בדברי ההסבר בסעיף 4 יכולה להוות את הרשימה, ואם עדיין דעתכם אינה נוחה בנושא, אז אולי לפחות לתת את שתי הכותרות העיקריות, אפשר ללמוד אותן מההגדרות אבל אני הייתי רוצה שהן יהיו ברורות עלי סלע ולומר "שבקביעתה תשקול הוועדה בין היתר את מידת הייצוג ההולם של הנשים בתפקידים בכירים והתאמת מקום העבודה לחיי משפחה", זה כן נותן את שני הדברים העקריים של החוק.

דן אורן: זה לכתוב פעמיים.

סיגל רונן-כץ: כדאי לפרט למה אנחנו מתכוונים, לפחות כדי לתת לוועדה את התחושה למה אנחנו מתכוונים כשאנחנו אומרים התאמת מקום עבודה לחיי המשפחה, כן לפרט לרבות שעות עבודה גמישות, זה מפורט בדברי ההסבר.

דן אורן: זה כתוב בהגדרה של שילוב וקידום נשים בעבודה, כתוב קידום נשים לדרגות בכירות ולתפקידים.

סיגל רונן-כץ: אני מדברת על מה שגלי עציון דיברה ביתר שאת על העניין של לתת קריטריונים, כדי שהם יבינו על מה אנחנו מדברים, התאמת שעות העבודה לחיי המשפחה, אני לא יודעת.

דן אורן: כתוב פה לנשים בכלל ולהורים בפרט.

סיגל רונן-כץ: מה זה אומר?

עמירה דותן: תציעו משהו אופרטיבי, זה כמו שאמר בני פפרמן, אם גנים ומהסוג הזה, זה באמת חבל על כל החוק, זה צריך להיות מנוסח באופן שיאפשר יצירתיות בהולכת החוק הזה או ביישומו שני צעדים קדימה, לא לחזור על דוגמאות שמבחינתנו הן צריכות להיות היום בשטח.

עמירה דותן: את מבינה אותי גלי עציון?

עמירה דותן: אנחנו רוצים לעשות פה הוראה או הכוונה או חץ למה אנחנו רוצים להגיע, אז עשו רף גבוה.

מאיר אסרף: גבירתי הערה נוספת בנושא הזה, לא רק שהנוסח הנוכחי יאפשר את כל מה שצוין כאן, אם אנחנו נציין ונפרט בעצם יווצר הסדר שלילי, ואז אי אפשר יהיה לפרש מהחוק שבעצם ישנם נושאים מסוימים שאינם בסמכותה של הוועדה.

תמי סלע: אולי פחות חשובים.

מאיר אסרף: אולי פחות חשובים, אני חושב שצריך לתת כאן את הגמישות, ולכן צריך להיזהר מייצרת הסדרים שליליים במיוחד בתחומים אלה.

עמירה דותן: אם נעמ"ת והשדולה לנשים יגישו משהו שאפשר לדון בו.

תמי סלע: דבר אחרון וזו הערה שהבאתי אותה לפני משרד התעשיה, מסחר ותעסוקה וגם בפני חברת הכנסת עמירה דותן, שאם יווצר צוות גם במשרד התעשיה, מסחר ותעשיה וגם מינהלה, זה יהיה גורם שיצבור ניסיון של בחינת מקומות עבודה וכיצד מתאימים בצורה מוצלחת, אילו התאמות הם עושים ואיך הם משלבים נשים, אז חבל לא להשתמש בניסיון הזה גם כדי לייעץ ולסייע למקומות האחרים.

תמי סלע: התשובה שקיבלתי שהיא נראית לי הגיונית, שבעצם כרגע זה ניסיון שאינו קיים וזה משהו שיהיה רלוונטי בעוד שנה שנתיים, יכול להיות שבמסגרת הדיווחים יהיה כדאי לשמוע ואז להוסיף את זה ולא כרגע, כי אם ניתן סמכות כזאת לגורמים כרגע לפנות, זה לא יהיה צוות מקצועי שיכול באמת לסייע וזה גם משהו שידרוש כרגע תקציב כלשהו.

קריאה: אז איך בלי חקיקה איך אנחנו יכולים לומר מה שנקרא בצבא "תיק תזכורת".

קריאה: כלומר בעוד שנתיים.

דן אורן: צריך לרמוז את זה.

דלית אזולאי: בדיוק, צריך לרמוז את זה לאותם אנשים.

עמירה דותן: אני חושבת שזה רעיון מאוד יפה, אני הייתי שמחה למצוא את הדרך החוקית.

תמי סלע: הדרך היחידה שאני יכולה לחשוב עליה, אני מהרהרת בקול רם, במסגרת התפקידים של מינהלה שמייעצת לשר על כל מיני עיניים, היא מייעצת לו בכל הקשור בהענקת אותות הכרה ומענקים ולקביעת אמות מידה, היא יכולה לייעץ לו גם בסיוע, לייעץ לו, זאת לא אומרת שזאת חובה לייעץ, אני יכולה להכניס את זה לשם כחלק מהתפקידים של המינהלה, ואז בהמשך זה יתפתח לכיוונים נוספים.

מאירה בסוק: האם את יכולה לחדד בהגדרה, במטרת החוק, את הנושא של התאמת מקומות עבודה לנשים ולהורות, זה מופיע לאורך כל הדרך, איך זה נסגר?

תמי סלע: זה עדיין לא נסגר מכיוון שעדיין לא דנו בזה.

מרית דנון: אני הייתי רוצה לומר שהתאמת מקומות עבודה לנשים, ההגדרה הזו היא קצת אנרכוניסטית היום, כי כשמדברים על התאמת המקומות עבודה להורות, שבכלל זה זה טומן בחובו כמובן כבר גם קידום נשים, כי ברגע שאנחנו משאירים את זה התאמת מקום עבודה לנשים, זה בעצם משאיר את הנשים במקום שמקום העבודה מסתיים בשעה 16:00, כי היא צריכה לרוץ ואת זה אנחנו לא רוצים, אני חושבת שזה חייב להיות התאמת מקום העבודה להורות, זה מה שמקובל היום גם בעולם וגם בארץ, אני לא הייתי רוצה שזה ישאר התאמת מקום עבודה לנשים.

דן אורן: מבחינת הניסוח, ממה שאני יודע על הקורה בכל העולם, וגם בראיה שוויונית שאומנם במציאות שלנו הנטל העיקרי של ההורות נופל על נשים, אבל זה לא אמור להיות ככה ובוודאי יכול להיות אחרת, לכן הדגש בכל מיני מדינות זו התאמת מקום העבודה לצרכי משפחה, ולכן אם מבחינה ניסוחית רוצים שזה יבוא לידי ביטוי, נראה לי לשאוב השראה מההגדרה של משרד התעשיה, מסחר ותעסוקה ולכתוב שזה התאמה של מקומות עבודה לנשים בכלל ולהורים בפרט, להכניס את הנושא, אולי הורים בכלל, אבל בכל זאת ההצעה הזו, החוק הזה בא מהכיוון של נשים ובצדק לטעמי.

תמי סלע: בכל אופן השילוב ישאר נשים, לגבי התאמת מקום העבודה שם אפשר היה להכניס את ההורות.

עמירה דותן: מה אומרים ארגוני הנשים?

גלי עציון: אני בכלל אוהבת יותר את המושג משפחה.

גלי עציון: זו אמירה הוליסטית.

גלי עציון: ובאמת צריך להישאר הנושא של נשים בהקשר הקידום, כי ברור שבעיית הנשים בעבודה היא לא רק נושא ההורות.

תמי סלע: אם אני מבינה יש כאן הצעה בנושא של התאמת מקום העבודה, זה לדבר על חיי משפחה, או להורות, יש כאן שתי גרסאות.

גלי עציון: לקצר את יום העבודה זה לא רעיון רע, אז אולי גם האבות יחזרו הביתה.

עמירה דותן: השאלה שלי היא באמת אמיתית.

עמירה דותן: השאלה שלי לארגוני הנשים היא שאלה מהותית משום שאני בהחלט רואה את הנושא הזה של נשים כמוליך את החקיקה הזאת, ותמי סלע מעוררת אצלי לאורך כל הדרך בנושא של הורות, ואני ראיתי מה קרה ליום האם שהפך להיות יום המשפחה, המשפחה במקומה מונח, הורות בודאי שכן, אבל יש פה מציאות שהיא טיפה אחרת מכל המילים היפות וההרגשה שקיימת ליד השולחן הזה, לכן אני שואלת אתכם כי אני כבר רחוקה מהמציאות הזו, אתן יודעות יותר טוב מה גם שהחוק הזה בעצם נולד מעבודת המחקר שאתן עשיתן, נעמ"ת, לכן אני זקוקה, אני באופן אישי כיוזמת החוק לדעת מה קורה בשטח, הרעיון של הנשים אצלי הוא חזק מאוד.

גלי עציון: אני אצא קצת מהבית הפרטי שלי ששם היה מספיק משפחה כנראה, אני חושבת שכן צריך להשאיר נשים, העולם רוקד ואלס וטנגו כל הזמן כולל בתחומי משמורת ילדים, ושוב עוברים לדיבורים המגדריים שאומרים שאישה עושה את זה מבלי לקבל את הקרדיט, אפרופו יום המשפחה הוא דוגמה מצוינת, אני כן חושבת שצריך להשאיר את זה.

תמי סלע: האם זה מה שאנחנו רוצים, להתאים מקומות עבודה לנשים?

תמי סלע: נראה לי שזה לא מספיק מספק.

דן אורן: מבחינה מעשית אני כן מדבר מניסיון אישי, אם רוצים להקל חלוקת הנטל, אז מקום העבודה נותן את ההתאמה לנשים, ויש הרבה מקומות עבודה לפחות מגזר הציבורי שעושים את זה עם שעות, אני לא רוצה להיכנס לכל מיני שאלות מהן ההשלכות הכלכליות של קיצור של יום עבודה, אני מדבר על יתר גמישות, אבל אם באמת רוצים להגיע לחלוקת הנטל באופן שוויוני, אז כן צריכים לדבר על איזו גמישות גם לבני זוג, אבות.

תמי סלע: ראשית הנוסח כולל את זה.

דן אורן: השאלה באיזה דגש, אני מסכים שהנוסח כולל את זה כי זה בהגדרה של התאמה, השאלה אם רוצים שיהיה לזה ביטוי בהגדרה.

גלי עציון: אני אומרת שוב, אני מאוד מתלבטת ואני מנסה לא להכניס את האני האישי שלי ולייצג את הכובע שאני מייצגת, ואני לא בטוחה שלא כן צריך להשאיר את זה, אני רק באנקדוטה, אחד התיקים הגדולים, כמעט היחידים שהייתי מעורבת בהם בנושא חוק שכר שווה היה תביעה של עובדי, גברים, וועד עובדי חברת החשמל לקבל כל מיני זכויות כולל יום האישה של נשים, אז אולי כן צריכה להיות פה אמירה למרות האנרכוניסטיות שיש, ואני לא אומרת שאין, מה שהיה הוא שיהיה לצערי, אי אפשר להתעלם ממצב השטח, אני כן חושבת שצריך להשאיר.

בני פפרמן: האם הניסוח הזה לא יאפשר לנו לרמת הקריטריונים?

דן אורן: הוא מאפשר לך כי זה בהגדרה, כל השאלה האם להכניס לסעיף המטרה.

עמירה דותן: הדגש נראה לי פה מאוד ברור, ויחד עם זאת הוא מאפשר גם שינוי.

תמי סלע: יש כמה אופציות האחת - אם באמת רוצים להשאיר את הדגש על נשים אז אולי בסעיף המטרה כמו בהגדרה של התאמה, להכניס לנשים בכלל ולהורות בפרט, ואז הדגש במובהק על נשים אבל בסעיף המטרה וגם בהגדרה של התאמה יש תזכורת, אם רוצים להסיט טיפה את הדגש, כרגע זה לא נראה לי שזה מה שהוועדה רוצה.

תמי סלע: אפשר לנסח הפוך כלומר להגיד בכותרת התאמת מקום עבודה להורות ובמטרה ובהגדרה להגיד להורות בכלל ולנשים בפרט.

עמירה דותן: זה ממש לא.

תמי סלע: אז אני מציע שרק בסעיף המטרה בסופו לומר, התאמה של מקומות עבודה לנשים בכלל ולהורות בפרט.

עמירה דותן: ואז לא בהתאמה?

תמי סלע: לא, בהגדרה יש את זה.

דן אורן: הורות בכלל ולנשים בפרט.

תמי סלע: ציינתי שאלה שתי האפשרויות השאלה איפה רוצים לשים את הדגש, ממה שאני קולטת הוועדה רוצה להשאיר את הדגש על נשים ולא על הורות.

דן אורן: מבחינה לשונית אם אומרים לנשים בכלל ולהורות בפרט, זה אומר שכדי שתהייה חלוקת נטל יותר שוויונית לטובת האישה שהיום היא נושאת בנטל העיקרי, בכלל, זה נושא של הורות, כך זה נדמה לי.

תמי סלע: קודם כל נשים ואחר כך החלק של ההורות בתוך זה.

בני פפרמן: כשאני כותב בפרט, נראה לי שהוא מבקש להדגיש את הפרט.

בני פפרמן: היו"ר ליה שמטוב נחליט על השינוי בשבוע הבא.

מרית דנון: אני מבינה שהתהליך הזה הוא כל שנה.

תמי סלע: השאלה שלי, אין שום דבר בחקיקה שמדבר על פרסום בקול קורא למעסיקים, יש כאן בסעיף (ה), "אמות מידה לפי זה יפורסמו ברשומות ובאתר האינטרנט של משרד התעשיה, מסחר ותעסוקה" אני לא חושבת שזה מספיק, אני יודעת את מהדברים מהניסיון של אותות ההכרה שאנחנו מעניקים, באים אחר כך בטענות "לא ידענו", יש מקום בחקיקה להכניס.

תמי סלע: הביצוע של התהליך עצמו, אני חושבת שגם הצוות שיהיה אחראי לזה במשרד התעשיה, מסחר ותעסוקה, הוא יקבע את זה, להכניס את זה בתוך החוק?

תמי סלע: זה נראה לי די ברור ומתבקש.

דן אורן: יש עוד משהו, בסעיף 3(ב) כתוב שמעסיק "רשאי להגיש.

דן אורן: ..

דן אורן: כמו כן רשאי השר לפנות אל מעסיק..."

תמי סלע: כאן הכוונה שהתהליך המובנה יהיה של פרסום, איזו הודעה לציבור.

סיגל מרד: אפשר לכתוב על מתן בסעיף 1, בנושא של התקנת תקנות.

תמי סלע: לרבות.

סיגל מרד: לרבות לעניין אופן בקשת הבקשה, ואז האיך יהיה ברור כלומר לתת את המסגרת גם לסעיף 3(א).

תמי סלע: זה לא רק בקשת הבקשה, זה גם פרסום, אז למה דוקא את זה כתבתי לרבות ולא דברים אחרים, זה נראה מתבקש, איך עושים תהליך כזה אם לא באיזה פניה לציבור, אני שואלת את בני פפרמן כי הוא מכיר יותר.

בני פפרמן: ברמה הפרקטית בודאי שאנחנו נודיע באמצעות העיתון, נודיע בכל האמצעים ואולי גם בתשדיר ברדיו שיפרסם את העניין הזה, ונפנה ל- 180,000 מעסיקים במדינת ישראל עם אגרת מסודרת.

עמירה דותן: אולי לא צריך את זה בחקיקה, אבל צריך לחשוב על זה.

בני פפרמן: עשיתי את זה עכשיו עם הנושא של הנכים, פניתי עכשיו למוסד לביטוח לאומי שהם בעצם מדברים איתם באופן קבוע, או פעמים שנה, הכניסו את האגרות שלנו, וזה בסך הכל עלה 20,000 שקל.

מרית דנון: זאת אומרת שלא צריכים את זה בחקיקה לדעתך?

בני פפרמן: יש לנו עניין שזה יפורסם.

גלי עציון: זה יכול להיות באיזה סעיפון בדיווח, איך הם פרסמו את זה.

תמי סלע: הנקודות שבעצם נותרו לישיבה הבאה: אחת, איך קוראים לגוף הזה, מינהלה, מועצה , מועצה ציבורית.

תמי סלע: עניין אחר, אני לא יודעת אם זה נושא שרוצים להחליט בו או שנשאיר אותו פתוח, העניין של נשים בכלל או הורות בפרט.

עמירה דותן: אני חושבת שיש הסכמה מסביב לשולחן שהדגש הוא על הנשים, השאלה איך המינוח עם הפרט לפני או בפרט אחרי, זה מינוחים שלכם.

מרית דנון: זה מחזק.

קריאה: גם בסעיף 1 צריך להוסיף את ההורות.

קריאה: ובמקומות עבודה להורים או לנשים או לנשים והורים.

קריאה: במטרה.

קריאה: צריך לחשוב גם על שם החוק, על הכותרת.

תמי סלע: אפשר לא להתחיל עם הבפרט והבכלל ולהגיד נשים והורות, וזהו.

מרית דנון: אתם מבינים היכולת לממש את החוק נמצאת היום אצלם, סליחה על הכללה הגסה הזאת, מזה אני חוששת, לא אצלן לכן אני רוצה לעשות את החוקים להם כדי שהן ירכשו את הפיקוח, ברגע שיהיה להן כוח לא איכפת לי לעשות משפחה, הורים.

מרית דנון: אני רואה איפה הכוח.

תמי סלע: אולי אם כן צריך להדגיש לנשים בפרט ולהורות בכלל.

בני פפרמן: אני חושב שזה גם מעודד שוויוניות, זה מה שאנחנו רוצים לעודד.

מאירה בסוק: עבודה ומשפחה זה לא רק עניין של נשים, ואנחנו כחברה מעוניינים לעודד את זה גם אצל הגברים, ולכן אולי אפשר לשים את הדגש על נשים אבל המלה הורים, לטעמי, לא יכולה לא מסעיף המטרה ואולי גם לא מהכותרת.

עמירה דותן: מהכותרת ממש לא.

תמי סלע: מהכותרת לא, אבל אני מציעה שבמטרה יהיה לנשים בפרט ולהורים בכלל.

עמירה דותן: אולי בהתאמה.

תמי סלע: אולי לשנות את הדגש, לנשים בפרט ולהורים בכלל.

תמי סלע: זה הסיכום בעניין הזה – לנשים בפרט ולהורים בכלל, גם בסעיף המטרה וגם הגדרה של התאמה.

תמי סלע: עוד עניינים שנשארו לטיפול, חברות ממשלתיות והמגזר הציבורי, בינתיים כל עוד לא יהיו הערות, אז נשארים עם מה שקיים, אבל אם רוצים לחשוב על זה.

תמי סלע: נשארה גם שאלה של המיסוי – זו שאלה שעליה נקבל תשובה סופית.

תמי סלע: אנחנו נקבל רשימה מנעמ"ת לגבי אמות מידה, למרות שבינתיים הבנתי מרוח הדברים כי נישאר עם המתכונת שקיימת.

מאירה בסוק: אני חושבת שלא יהיה פטור ממס, היום כל מענק שאדם פרטי מקבל זה חייב מיסוי.

עמירה דותן: יש מומחים, ואנחנו נקבל תשובה.

תמי סלע: לגבי תפקידי המינהלה – האפשרות לייעץ לשר גם לגבי סיוע למעסיקים שמעוניינים להתאים את מקומות העבודה.

תמי סלע: אלו בעצם ההערות.

קריאה: מה לגבי לוחות זמנים למועצה?

תמי סלע: מכוון שתחילת הסעיפים המתייחסים להגשת בקשות, היא תוך שישה חודשים, זה אומר שעד אז חייבים למנות את המועצה וגם לגבש את אמות המידה.

קריאה: אבל לא כתוב את זה בשום מקום.

קריאה: את מסיקה את זה מתוך הקמת המועצה לכן צריך את כל הדברים.

תמי סלע: כתוב שתוך שישה חודשים אפשר להגיש בקשות.

תמי סלע: צריך להיות למה?

עמירה דותן: מיד כשזה קורה אז זה קורה, ותוך שישה חודשים.

גלי עציון: זו אחת הסיבות שרצינו שיהיה סט של אמות מידה .

עמירה דותן: אנחנו רוצים שביום שלישי שהייה הצעה שאפשר להגיש.

ליה שמטוב: הועדה ממליצה לדון על זה בשבוע הבא ביום שני, ואז עד יום שני אני מבקשת גם ממשרד התעשיה, מסחר ותעסוקה וגם מנעמ"ת וגם ממשרד המשפטים להביא את התשובות ואולי אנחנו ביום שלישי נעביר את הצעת החוק לקריאה שניה שלישית ונסיים בכך את המושב.

דן אורן: יש מועד לדיון ביום שני?

ליה שמטוב: יום שני בשעה 11:00.

ליה שמטוב: תודה רבה.