הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 115, 2008-03-03 09:00

גדעון סער: הצעת החוק במקור כללה שתי הוראות, הוראה אחת שמקצרת את תקופת האכשרה לחופשה ללא תשלום מ-24 חודשים ל- 12 חודשים.

גדעון סער: לדעתי ההוראה מאוד מאוד חשובה והיא רלוונטית לאלפי נשים שהזכות לחופשה ללא תשלום יכולה להישלל מהם בהעדר וותק מספיק, ובעצם לעמוד בפני הבררה בין ויתור על מקום העבודה לבין חזרה מוקדמת, לפחות, לטעמן לשוק העבודה.

גדעון סער: ההוראה השניה כללה התאמת הפרופורציה בין תקופת הוותק במקום העבודה לבין תקופת החופשה ללא תשלום, כאשר היא העמידה אותה על רבע, הצענו בשעתו לבטל את ההוראה הזאת, בשעתו בסיבוב הראשון החליטה וועדת השרים לחקיקה להתנגד להצעת החוק, אנחנו העברנו אותה בקריאה טרומית לאחר מכן התקיימה כאן ישיבה והיו ניסיונות להגיע להבנה עם הממשלה כדי לאפשר העברת החוק הזה בהסכמה.

גדעון סער: הגענו להסכמה לאחר שחברת הכנסת מרינה סולודקין ואני נפגשנו עם שר התעשיה, מסחר ותעשיה, סוכם שיישאר התיקון הראשון, דהיינו קיצור תקופת האכשרה, ואנחנו בשלב זה, בסיבוב הזה נוותר על נושא הרבע, אתמול אני מבין שההחלטה הזו גובתה בוועדת שרים לחקיקה, או שהתקבלה החלטה שמגבה את הצעת הפשרה.

גדעון סער: אני מציע שנאשר את זה בהתאם להסכמה שהושגה, אני מאוד מבקש שאם יש אפשרות להביא את זה מחר לקריאה ראשונה, זו הוראה קטנה, להערכתי אפשר להניח את זה ולפנות למזכירות ולבקש מהם שיכניסו את זה לסדר היום.

גדעון סער: אני רואה בזה הוראה חשובה שתשפיע בפועל על היכולת לצאת לחופשה ללא תשלום של הרבה נשים, ובדרך כלל ליולדות אין כל כך הרבה וותק במקום העבודה, כי הן צעירות.

גדעון סער: הזכרתי את זה אתמול, הייתי באשדוד באירוע שארגנה של היועצת למעמד האישה, הזכרתי את הנושא אתמול.

מרינה סולודקין: אני מבקשת ראשית לומר שאני מאוד מעריכה את ההחלטה לתמוך בחוק אחרי שהיו רוחות אחרות לגמרי, ויתרנו, אבל בפשרה תמיד זה ככך, ואני חושבת שהחזרנו את השוויון בסקטורים, כי בסקטור הציבורי זה היה קיים מתחילה.

מרינה סולודקין: הרציונל של החוק, שמענו באחת הישיבות, שבמגזר הפרטי זה יותר חודשים מהמגזר הציבורי, חשבתי שזה לא צודק, טוב מאוד שגדעון סער ואני לקחנו להשוות את התנאי העבודה של נשים יולדות בסקטור הפרטי כמו בסקטור הציבורי כמטרה, אני מאוד מקוה שנספיק להעביר את החוק.

גדעון סער: בסקטור הציבורי זה מכוח התקשי"ר, בעצם התקשי"ר מתבסס על הסכמים קיבוציים.

דבי אליעזר: התקשי"ר זה שירות המדינה, יש את חוק העבודה שחל על הרשויות המקומיות ויש את ההסכמים הקיבוציים המיוחדים, והסכמים קיבוציים כללים החלים על ענפים ועל מפעלים מיוחדים, אבל זה בגלל שמעסיקים הגיעו להסכמות אלו.

מרינה סולודקין: אני רוצה לציין שהשר אלי ישי שבסופו של דבר, השיחה אתו לא היתה קלה, יצאנו מהשיחה לא בטוחים, אבל טוב מאוד.

מאירה בסוק: אני מבקשת להגיד שכל ההסכמים הקיבוציים בכל הנושאים של חוקת העבודה, כפי שדבי אליעזר הציגה, זה חל רק לגבי מעסיקים גדולים, אתם מגינים בחוק הזה על עובדים אצל מעסיקים קטנים שבכלל ושקשורים לדברים האלה, אנחנו רואים את זה בכל דבר, אתה יכול לראות את זה לגבי ימי מחלה.

גדעון סער: אבל מעסיק גדול בסקטור הפרטי, נכון להיום, על מעסיק גדול בסקטור הפרטי, חלה עליו ההוראה של השנה או לא?

דבי אליעזר: ראשית, הוראת החוק חלה על כולם.

גדעון סער: זה ברור, אבל לגבי המצב היום לפני ששינינו?

דבי אליעזר: צריך לבדוק את ההסכמים הקיבוציים היום, אני לא נכנסת פה אחד לאחד, גם מעסיק קטן שלארגון העובדים יש שליש של עובדים מאורגנים, הוא יכול להגיע להסכם קיבוצי עם המעביד ולשכנע אותו להוראה טובה יותר ממה שקבוע בחוקים, גם בחוק העונשין וגם בחוקים אחרים.

מאירה בסוק: אני מבקשת להדגיש את זה, אתם צריכים להבין שכל חוק שאתם מתקנים הוא תמיד לטובת החלשים, ניקח לדוגמה את האוניברסיטאות, קופות החולים, בתי חולים, כל המעסיקים הגדולים האלה הם פחות או יותר צמודים לתקשי"ר או לדברים שהם קרובים לזה, הדוגמה הקלאסית הם תשלום ימי מחלה, כמעט בכל המשק המסודר קיימים 26 ימי מחלה, ולעומת זאת במקומות קטנים, בחנות צילום, הם הולכים לפי החוק אז משלמים לפי 18 ימים.

מאירה בסוק: לגבי החוק שאתם מעבירים, אני רק מודה לכם על הנושא הזה, וגם רואים את זה בחוקים אחרים שאתם קידמתם משום שאתם פונים לאנשים החלשים, אלה המועסקים במוסדות המוסדיים לגביהם אין בעיה, להם יש חוקים טובים יותר, ההסכמים שלהם תמיד טובים יותר מהחוקים הקודנטים וכאן זה אותו דבר.

מרינה סולודקין: יש רעיון לגבי ימי מחלה.

מאירה בסוק: כשדיברנו על זה להשוות את ה 12 ל- 16, שזה דבר מדהים, מה שקורה במשק המוסדי, בשירות המדינה, לכל העובדים יש 26 ימים בשנה, בחנות צילום שהאישה עובדת, בסופר שהאישה עובדת יש 18 ימים.

מרינה סולודקין: זה יהיה חוק ממשלתי בקדנציה הבאה שיהיו לה כלים אחרים.

איה דביר: לציין שמעבר לזה שהתיקון הזה חשוב ביותר שהוא מתייחס לעובדים חלשים הוא גם מתייחס לעובדים חזקים שאינם מאורגנים, ישנם ענפים גדולים ורבים שבהם מעוסקים עובדים ללא מערכת הסכמים קיבוציים.

גדעון סער: את יכולה לתת לנו דוגמאות?

איה דביר: עורכי דין, הייטק שבהם למעשה זו אוכלוסיה חזקה יותר אבל עדיין רבים מהעובדים הם נשים, ונשים זקוקות להגנה הזאת.

גדעון סער: זאת אומרת שהחוק עכשיו חל, למעשה מי שמכוסה בהסכם קיבוצי, וזה תלוי באלו הסכמים קיבוציים.

איה דביר: נכון, אבל ישנם ענפים רבים שההתנהלות של המעסיקים היא לא במסגרת יחסי עבודה קיבוציים אלא בעיקר במסגרת חוזי עבודה אישיים, ולא בהכרח זה חל רק על עובדים חלשים אלא גם למגזר רחב יותר.

גדעון סער: חשוב לציין שגם לגבי עורכות הדין.

מאירה בסוק: לגבי כל אלה שיש להם הסכמים אישיים.

מאירה בסוק: גם לגבי עיתונאים חוץ מרשות השידור.

מילי דובין: ציינת שבסיבוב הזה אתם מורידים את החופשה ללא תשלום, לתקופה אחרת, מה שמתבקש, שמעתי בין השורות שאחר כך כן להגיע לשנה.

גדעון סער: לא לשנה, לרבע.

מילי דובין: הכוונה לזכאות לשנה, אני רוצה להבין, כשהיה שנתיים, בעצם המעביד היה יכול להתרשם מאותו עובד בתקופה הזאת, הוא ידע מי היא , מה היא, מה ערכה, מה היא עשתה והאם היא מתאימה לתפקיד, ישנן סיטואציות שאישה נכנסת לשמירת הריון, אישה יכולה לעבוד תקופה מאוד קצרה ולצאת לשמירת הריון, ובעצם הוא צריך לשמור לה לתקופה הרבה יותר ארוכה ממה שהוא היה צריך לשמור, לדעתנו החוק הזה יכול בסוף לפגוע בנשים, מעבידים אולי יחששו להעסיק אישה.

מרינה סולודקין: סליחה, זה הגיון לא נורמלי.

מילי דובין: למה?

מילי דובין: למה הגיון לא נורמלי?

מרינה סולודקין: כל הרעיון פוגע במעסיק.

מרינה סולודקין: היו"ר גדעון סער הרבע נשאר.

מילי דובין: גם כך יש חשש של מעסיקים שלוקחים נשים לעבודה, הנושא של הריון, כעת המעסיקים יחשבו, אישה מגיעה לעבודה, תוך כמה חודשים היא נכנסת להריון, היא שומרת על תפקידה לתקופה ארוכה, אולי ישנה אישה אחרת שבעיניו טובה ממנה והיא יכולה להיכנס לאותו תקפיד, היא שמה לעצמה מטרות אחרות והיא לא יכולה להיכנס לתפקיד.

מילי דובין: אני כאישה אומרת שזה כן יכול לגרום לפגיעה נוספת בנשים, בתוצאה הסופית, אנחנו מבינים שזה נכון ושזה חשוב ושזה חוק באמת מצוין, אבל יכולה להיות תוצאה שהאישה תפגע.

גדעון סער: ראשית, טוב שדיברת, כי אין שום מתקדם לחוק עבודת נשים שלא שמענו בו את הטיעון הזה, וגם לא יהיה בעתיד, בכל פעם שהאיזון משתנה באופן שהוא מגן על זכויות העובדת אז את אותן תחזיות מהסוג הזה, אבל נדמה לי שהיום שגם לנשים וגם לגברים.

מרינה סולודקין: כמו ניירות ערך, זה יפגע במעמד הביניים.

גדעון סער: למי שיש היום קושי להשתלב בשוק התעסוקה זה ה גילאים המבוגרים יותר, דווקא בגילאים הללו זה שונה, אם כן יש בעיות שנובעות בין הצורך לשלב בין הורות לבין קריירה ועבודה, ועם זה אנחנו מתמודדים.

גדעון סער: מעירה היועצת המשפטית שהזכות לצאת לחופשה ללא תשלום היא גם לעובדים ולא רק לעובדות.

דבי אליעזר: רציתי להעיר, שההצעה שהבאנו בפני חבר הכנסת לאשר את תקופת הזכאות לרבע מתקופת עבודת העובדת, אף קבעה להתחשב בוותק העובדת במקום העובדה, זה מה שבעצם בא לעשות, רציתי להעיר שהמוסד לביטוח לאומי הוציא ספר לגבי נשים היוצאות לחופשת לידה ועל פי הספר 60% מהנשים שחוזרות לעבודה אחרי שלושה או שישה חודשים מחופשת הלידה , חוזרות לאותו מעסיק, אנחנו מדברים על הטווח הזה כי עובדת שעבדה באותו מקום עבודה, אנחנו מדברים על עובדות אצל אותו מעסיק ובאותו מקום עבודה לפחות שנה, אנחנו מאפשרים לה חופשה ללא תשלום במשך של שלושה חודשים.

גדעון סער: אם היא עובדת שנה אז זה שלושה חודשים.

דבי אליעזר: עד שלושה חודשים, לפי המחקר של המוסד לביטוח לאומי עובדות שחוזרות לעבודה בין שלושה חודשים לשישה חודשים אחרי חופשת הליד, 60% חוזרות לאותו מעסיק.

מרינה סולודקין: אנחנו מחזקים את המגמה הנכונה.

גדעון סער: אם כך אנחנו נעבור להצבעה לאישור הצעת החוק לקריאה ראשונה.

גדעון סער: הצבעה התקבל פה אחד.

גדעון סער: ההצעה אושרה לקריאה ראשונה.

גדעון סער: תודה לכולם.