הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 93, 2007-11-28 09:00

גדעון סער: אני מבקש לפתוח ועדה משותפת יחד עם עמיתי, יושב ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, חבר הכנסת מיכאל נודלמן, ישיבה משותפת של הוועדה לקליטת העלייה והוועדה לקידום מעמד האישה, בנושא התגברות האלימות כלפי נשים בקרב יוצאי אתיופיה.

גדעון סער: אני רוצה לקדם בברכה את שני השרים, השר לקליטת עלייה יעקב אדרי ושר הרווחה ושירותים חברתיים יצחק הרצוג.

גדעון סער: אנחנו מודים לכם שבאתם.

גדעון סער: שלא במקרה, אנחנו עושים את הישיבה הזאת יום לאחר שהכנסת ציינה, ואנחנו קיימנו כאן ישיבה בנושא אחר, את היום הבינלאומי למאבק באלימות נגד נשים ואנחנו מעלים את אחת התופעות הקשות ביותר שמאז שהתקיימה ישיבה קודמת משותפת, של שתי הוועדות, בחודש יוני, דהיינו לפני קצת יותר מחמישה חודשים.

גדעון סער: כל אחת שיושבת כאן וגם כל אחד יודעים שהבעיה רק הוחרפה ואנחנו, לפי דעתי, נמצאים במדרון מאוד מאוד חמור בנושא הזה.

גדעון סער: אולי זה אחד הנושאים שיש בהם את הזיקה הברורה ביותר בין בעיות חברתיות, בעיות של קליטת עלייה לבין תופעות של אלימות.

גדעון סער: זה מחייב להתייחס לתופעה הזאת לא רק באמצעות הכלים של מערכות אכיפת החוק, אלא גם בכלים משולבים של חברה ורווחה וקליטה ואני חושב שהדבר הזה, אם אנחנו נסמן אותו ביחד עם השרים שאנחנו מכירים את רגישותם בנושאים הללו, שאני לפחות מכיר כי עבדתי באופן צמוד עם שניהם בעבר וגם בהווה, אנחנו נוכל לעשות שינוי וזה חשוב שנציב לעצמנו יעדים ברורים.

גדעון סער: אני רוצה, בפתח הישיבה, רק להזכיר מה היו המסקנות של הוועדות מהדיון בחודש יוני, ואני אומר את זה לתשומת לב השרים, מתוך הנחה שלא כל הדברים יושמו עד היום ובסופו של דבר הם בתחומיהם של הרשות המבצעת וחשוב ביותר ללכת לכיוונים האלה, כי זו היתה מסקנת הדיון הקודם שקיימנו.

גדעון סער: אני מקריא מתוך ההחלטות של הישיבה הקודמת: הוועדות פונות למנהל הכללי של משרד הקליטה בקריאה להוציא לפועל את המחקר האיכותני לבדיקת מקרי הרצח בעדה האתיופית בשנים 2005-2006.

גדעון סער: נמסר לנו שהמחקר הזה סוכל בשעתו על ידי חשב המשרד וועדת המכרזים, על אף שלדעת אנשי המקצוע, הדבר הזה יכול היה להקנות כלים ותובנות להתמודדות עם הבעיה ואנחנו מדברים על המשרד לקליטת העלייה ונדמה לי שפניתי למנהל הכללי של המשרד, למר ארז חלפון, אני לא בטוח, על כל פנים, מדובר בדבר שהעלות שלו היתה עלות מאוד נמוכה ואנשי המקצוע ראו בו חשיבות מרובה.

גדעון סער: אתם תוכלו להתייחס---

יעקב אדרי: סיכלנו את הסיכול.

גדעון סער: סיכלתם את הסיכול?

גדעון סער: אז תבורכו ותוכלו לפרט אחר כך לפני הוועדות מה הדברים שבוצעו.

גדעון סער: שתיים, הוועדות פונות אל שר הרווחה בקריאה, אל"ף, להגדיל משמעותית את מספר העובדים הסוציאליים יוצאי העדה האתיופית, ובהם גברים, במרכזים למניעת אלימות ביישובים עתירי עולים יוצאי אתיופית, זאת מכיוון שהוכחה תרומתם לאור רגישותם התרבותית לצרכי העדה.

גדעון סער: בי"ת, להפעיל תכניות למניעת אלימות לטיפול בגברים אלימים.

גדעון סער: פה אני רוצה לקחת פאוזה ולדבר בראייה קצת יותר רחבה.

גדעון סער: לפני שנה הייתי שותף בכנס בינלאומי גדול מאוד במדריד, עם מדינות וגורמים רבים שמטפלים בנושא של אלימות נגד נשים, מדינות מהמתקדמות ביותר, ורק היום מתחילה בעולם הנאור התובנה שאחת הדרכים להתמודד עם התופעה, כדי למנוע אותה, לא רק כדי להגיב עליה, היא נושא של טיפול בגורם האלים.

גדעון סער: יש מסגרות שמטפלות בזה באופן מאוד מאוד מצומצם.

גדעון סער: אני גם אתמול קראתי לשר לביטחון פנים, בדיון שהתקיים במליאה, להיכנס למחשבה בנושא הזה, כי למשל בבתי הסוהר רבע מהאסירים אסורים על העבירות האלה.

גדעון סער: הם כבר נמצאים שם והם כבר מרצים עונש ועל מנת שלא יחזרו לאלימות כאשר הם משתחררים, כדאי שיהיו מסגרות טיפוליות בתוך שירות בתי הסוהר, שייתנו מענה.

גדעון סער: אני נותן את זה רק כדוגמה, אבל אם אנחנו רוצים באמת להתמודד עם התופעה, אנחנו חייבים לגבש ולהפעיל תכניות למניעת אלימות ולטיפול בגברים אלימים.

גדעון סער: אדוני השר, אתה יודע שגם יש לי כאן שותפים לעניין זה, ואם יש צורך לדחוף את זה באמצעים בלתי קונבנציונליים, אז אפשר לעשות את הדבר הזה, אבל אני רואה בזה חשיבות גדולה.

גדעון סער: שלוש, הוועדות קוראות לשר לקליטת עלייה, אל"ף, לערוך הכשרה תעסוקתית במרכזי הקליטה, כדי לאפשר לעולים, המגיעים לדיור קבע, להתחיל בתעסוקה ובכך למנוע היווצרות מתחים במשפחה.

גדעון סער: בי"ת, להגדיל המשכנתאות והמענקים לעולים יוצאי אתיופיה, כדי לשלבם בערים יותר חזקות לשיפור קליטתם.

גדעון סער: למנהלת הרשות, שנמצאת איתנו גם היום, הגב' מרית דנון, הוועדה קוראת ליזום שילוב תכניות למניעת אלימות שהן רגישות ומותאמות ליוצאי אתיופיה בפרויקט 'עיר ללא אלימות'.

גדעון סער: אגב, אתמול שמעתי שהפרויקט הזה הורחב ל-15 ערים נוספות.

גדעון סער: נשמח לשמוע דיווח.

גדעון סער: אבל גם לשמוע אם ההיבט הספציפי הזה טופל בהקשר הזה.

גדעון סער: ההחלטה החמישית, שהיתה תלויה בנו אז היה ברור שהיא תקוים, היא לקיים דיון עם שרי הרווחה וקליטת עלייה, בפורום הזה, כדי לראות איך אנחנו יכולים, ביחד, לטפל בזה.

גדעון סער: פה אין אופוזיציה ואין קואליציה ואין שאלות מפלגתיות.

גדעון סער: יש פה דבר שהוא כל מקרה שאנחנו קוראים עליו בעיתון ושומעים עליו בחדשות, ויש הרבה כאלה בזמן האחרון, שהוא פשוט מצלק את הלב, הוא כישלון שלנו כחברה, והוא בוודאי כישלון שלנו כחברה שהיא חברה שמעודדת עלייה, וצריך לראות מה קורה כאן.

גדעון סער: מדובר גם בעדה נפלאה שלא ידעה תופעות כאלה בעבר, וגם בעבר, כאשר היתה קליטה רחבה, הדברים האלה לא קרו, וזה מחייב אותנו לחשוב מדוע הדברים האלה עכשיו קורים.

גדעון סער: ואני מקווה מאוד שנצליח לצאת מכאן היום עם התקדמות בדברים מעשיים, או לגבש ביחד איזה שהוא מתווה כדי להתגבר על התופעה הזו.

מיכאל נודלמן: אני מברך את שר הקליטה ושר הרווחה.

מיכאל נודלמן: התפקידים שלהם שייכים לבעיה שאנחנו העלינו.

מיכאל נודלמן: עמיתי גדעון סער אמר, ואנחנו צריכים לדעת איזה בעיות יש.

מיכאל נודלמן: אנחנו דיברנו על הבעיות, זה משבר קליטה, זה משבר במשפחה, כי נשים הן יותר מתקדמות בקליטה והאנשים מאבדים סטטוס במשפחה, ודבר שלישי, שבאתיופיה היה קייסים ואת כל הבעיות שהיו במשפחה הם ידעו איך לפתור.

מיכאל נודלמן: עכשיו הם הגיעו לתרבות אחרת, למדינה אחרת, והם איבדו את התרבות, חלק מהתרבות שלהם שהיתה באתיופיה ועדיין לא קיבלו את התרבות הישראלית.

מיכאל נודלמן: אני חושב שיש פה דברים שהם חשובים.

מיכאל נודלמן: ועדת הקליטה ביקרה במרכזי קליטה, הכול בסדר, לומדים עברית ויש גם מה להגיד, אבל לא פה הבעיה.

מיכאל נודלמן: הבעיה היא בזה שבמרכזי קליטה לא מכינים אותם איך לצאת ממרכז קליטה לחברה, ואין מקצועות, אין שום דבר.

מיכאל נודלמן: אנשים נמצאים שנתיים במרכז קליטה, אחר כך הולכים והכול מתחיל מהתחלה וזה מוביל למשבר במשפחה והמשבר במשפחה גורם למקרים שאנחנו דנים עליהם.

מיכאל נודלמן: אני רק רוצה להגיד שדיברנו ביוני, ואחרי יוני היו שלושה מקרים של רצח נשים עד נובמבר.

גדעון סער: גם במונחים סטטיסטיים זו עלייה דרמטית במקרים.

מיכאל נודלמן: אני חושב שהישיבה היום צריכה לקבל החלטות שחצי השנה הבאה לא תהיה דרמטית כמו חצי השנה שעברה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

גדעון סער: לפני שאני אאפשר לשרים לפתוח את הדיון, יש הצעה לסדר של חברת הכנסת זהבה גלאון.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אני מאוד מודה לך.

זהבה גלאון: רבותיי יושבי הראש ורבותיי השרים, בפורום המכובד שהתכנס כאן, אני שותפה יחד עם חברותיי, חברות הכנסת, וחבריי, לדיון הזה, אבל חשבתי שמוכרחים לנצל עכשיו את הנוכחות שלכם כאן

זהבה גלאון: ולבקש מכם לצאת בקריאה לעיריית תל אביב לבטל את ההחלטה שפשוט הדעת לא סובלת.

זהבה גלאון: למי שלא ראה, היום יש ב'ידיעות אחרונות' ידיעה על הקמת גן נפרד לילדים אתיופים.

זהבה גלאון: כאן הכול מתחיל.

זהבה גלאון: כל התפיסה הזו, כל המחשבה הזו שאפשר לקבץ רק ילדים אתיופים בגן אחד, שלא יתערו עם ילדים אחרים.

זהבה גלאון: אני פשוט לא יכולה להבין את המחשבה הזאת.

זהבה גלאון: זה משליך על כל הדיון.

זהבה גלאון: קראתי גם את תגובת העירייה.

זהבה גלאון: אנחנו לא קופצים, אנחנו רק מבקשים שהשרים המכובדים ייפנו לעיריית תל אביב ויסבירו להם את ההשלכות המעשיות המיידיות של זה, גם על הדיון שאנחנו עוסקים בו כרגע.

יצחק הרצוג: אני חושב שחייבים לשמוע את עיריית תל אביב.

רונית תירוש: גם אם שומעים אותם, המסר הציבורי הוא קטסטרופלי.

זהבה גלאון: אני קראתי את תגובת העירייה.

זהבה גלאון: הם אמרו 'נרשמו רק ילדים אתיופים'.

זהבה גלאון: איזו מן תגובה זאת?

גדעון סער: אני מבקש מהשר התייחסות קצרה בנושא שהעלתה חברת הכנסת גלאון.

יעקב אדרי: חברת הכנסת זהבה גלאון, אני חושב שהתופעה היא חמורה מאוד.

יעקב אדרי: גם אני קראתי את זה הבוקר, אבל באמת צריך לבדוק את זה.

יעקב אדרי: יחד עם זאת, זה לא המקרה הראשון.

יעקב אדרי: היו לנו מקרים מאוד קשים בעת ההרשמה בחופש הגדול, בפתח תקווה ושם הוצאתי מכתב מאוד חריף וגם דיברתי עם ראש העיר.

יעקב אדרי: אני שמח שהעניין הסתדר, אבל זו לא תופעה ראשונה ולצערי הרב, היא גם לא אחרונה ואנחנו צריכים להיאבק בזה בכל דרך ובכל מקום.

גדעון סער: אני מציע שתהיה פנייה מטעמנו.

גדעון סער: אני מוכן לשוחח עם ראש העיר.

גדעון סער: על פניו זה דבר שהוא נראה ונשמע רע מאוד, אבל אני מקבל את זה שצריך לשמוע לא רק על פי פרסום עיתונאי.

גדעון סער: זאת אומרת, צריך גם לשוחח עם ראש העיר, ואנחנו גם נביא את זה לישיבת הוועדה הקרובה.

גדעון סער: אני אעדכן מה נאמר לי.

קולט אביטל: אני חושבת שזה עלה גם בוועדת החינוך ולכן גם פניתי וביקשתי דיון מהיר בוועדת החינוך.

גדעון סער: בבקשה.

גדעון סער: אני לא נגד שהעניין יידון בוועדת החינוך.

גדעון סער: אבל כאן, אני חושב שאי אפשר להשאיר את הדברים תלויים בלי לנסות לבדוק אותם וזה מה שאני מתכוון לעשות.

גדעון סער: אני מציע שהשרים יפתחו את הדיון.

גדעון סער: כמובן גם אני אאפשר התייחסויות בהמשך.

גדעון סער: ראשון השר יעקב אדרי, השר לקליטת עלייה.

יעקב אדרי: אכן הנתונים לא מעודדים בכל הנושא הזה של אלימות בקרב המשפחות האתיופיות, וככל שמספר העולים ממשיך להגיע, סביר להניח שבסטטיסטיקה הנתונים ימשיכו ויעלו.

יעקב אדרי: לגבי הנתונים על מקרי הרצח, אני רוצה לציין את זה כעובדה יבשה, אנחנו באותו מספר כמו 2006 וכמו 2005, שלושה מקרי רצח, ואנחנו מאוד מקווים שזה יישאר כך.

יעקב אדרי: כמובן שכל מקרה הוא חמור בפני עצמו.

יעקב אדרי: היו שלושה ניסיונות גם של מקרי רצח, אבל מקרי רצח היו שלושה, ואני חושב שהנתונים הם די מדויקים.

יעקב אדרי: לגבי הסקר, חברי מר גדעון סער, יושב ראש הוועדה, אני חושב שבעניין הזה כבר יצאנו לדרך.

יעקב אדרי: הסקר בעיצומו.

יעקב אדרי: המחקר בעיצומו ואנחנו כמובן נציג לוועדה, בבוא הזמן, את התוצאות של הסקר, אם כי אני חושב שהדברים הם די ברורים.

יעקב אדרי: יש בעיות של קליטה וקשיים בעבודה, יש משפחות גדולות, יש דחיסה של אנשים במקום אחד, של עולי אתיופיה במרכזי קליטה או בשכונות מסוימות.

יעקב אדרי: אגב, אני כמדיניות קבעתי, שבמקום שיש מעל אחוז מסוים של עלייה, עלייה בכלל והעלייה האתיופית בפרט, אני עוצר, סוגר, על מנת לא להקשות על הנקלטים ולא להקשות על העירייה שהיא הקולטת.

יעקב אדרי: עשינו את זה בקרית מלאכי, עשינו את זה בפתח תקווה ואיפה שנראה שהאחוז הוא גבוה מאוד, לטובת העלייה, על מנת שהעלייה תיקלט טוב ונכון, וגם לטובת העירייה, אני חושב שפשוט עוצרים את העלייה.

גדעון סער: עוצרים את העלייה לאותו ישוב.

יעקב אדרי: נכון, לאותו ישוב.

יעקב אדרי: אותו ישוב, או אותה שכונה.

יעקב אדרי: יש מקומות שזה בשכונות.

יעקב אדרי: זה טוב לכולם ואני חושב שזה הדבר הנכון.

יעקב אדרי: אולי היה צריך לעשות את זה מזמן, אני שמח שאנחנו כבר בכיוון נכון בנושא הזה.

יעקב אדרי: לגבי העובדים הסוציאליים, אנחנו בשלבים של הוספת עשרה עובדים סוציאליים במקומות שונים בארץ, שיטפלו בקרב יוצאי אתיופיה, ירושלים, באר שבע, אשקלון, אשדוד, עפולה, קרית גת, נתניה, חדרה, רמלה וקרית ים.

יעקב אדרי: יש נהלים מסודרים, אבל התקציב התקבל ואנחנו בשלבים.

יעקב אדרי: התקציב הוא של הפרויקט הלאומי האתיופי וזה טוב וזה נכון.

גדעון סער: אדוני, רק אם תוכל להבהיר בדבריך, אותם עשרה עובדים נקלטו, ייקלטו?

גדעון סער: מה הסטטוס?

יעקב אדרי: זה מה שגב' שרה כהן רצתה להוסיף לנו.

גדעון סער: אז אחרי סקירתך, היא תוסיף.

יעקב אדרי: אנחנו בשלבי קליטה ואני חושב שאני מדייק.

יעקב אדרי: יש את התקציב מהפרויקט הלאומי האתיופי, ולא חשוב מאיפה, חשוב שייקלטו העובדים הסוציאליים ואני חושב שזה הדבר הנכון.

גדעון סער: הם נקלטו כבר, או ייקלטו?

יעקב אדרי: רובם עובדים, אבל לא גמרנו את הקליטה עד הסוף.

יעקב אדרי: תשעה מתוך העשרה נקלטו, וזה הישג חשוב, שצריך לציין אותו, ואני מאוד מקווה שגם את העשירי נקבל.

יעקב אדרי: ואגב, לדעתי, זה לא מספיק, צריך להוסיף.

גדעון סער: הם עובדים במרכזים?

יעקב אדרי: כן.

יעקב אדרי: אני ציינתי גם את המקומות.

יעקב אדרי: אנחנו כמובן נגביר את ההסברה בקרב העולים.

יעקב אדרי: זה מאוד חשוב.

יעקב אדרי: זה לא פשוט, אבל צריכים להגביר את ההסברה.

יעקב אדרי: צריך להבין שהתא המשפחתי שלהם מתפרק במדינת ישראל, הקייסים, הגברים, הבעלים, הבעל שהיה דומיננטי הפך לפעמים ללא-דומיננטי וכמובן גברים שלא עובדים מהווים גם בעיה וזה גורם למתח בתוך הבית ולתוצאות לא פשוטות.

יעקב אדרי: דבר נוסף שאני רוצה לציין, הנושא של הענישה המקלה של בתי המשפט.

יעקב אדרי: כאשר יש בעיות, וזה נכון לאורך ולרוחב, בכל המקומות, בכל העדות, אבל קולת העונשים בלתי נסבלת.

יעקב אדרי: יש לי הרבה כבוד לבתי המשפט, אבל עם ענישה כזאת אנחנו לא נרתיע, לא נרתיע.

יעקב אדרי: אני מציין את זה ואני בטוח שחבריי גם שותפים לעניין הזה, שצריך להחמיר בענישה.

גדעון סער: אני רוצה רק לעדכן את השר בנקודה שלפי דעתי היא מאוד מאוד חשובה.

גדעון סער: בכל נושא הענישה שדובר עליו הרבה אתמול, ואתה צודק ביותר ממאה אחוזים, יש רפורמה שהביאה הממשלה לכנסת לפני כשנה וזו רפורמה שנקראת 'הבניית שיקול הדעת השיפוטי', או בצורה יותר פשוטה עונשי מוצא.

גדעון סער: זאת אומרת שלכל עבירה בספר החוקים יהיה לא רק עונש מרבי, אלא גם עונש מוצא שניתן יהיה לסטות ממנו רק ברשימה סגורה של קריטריונים שגם הם יהיו בחוק.

גדעון סער: זאת מהפכה.

גדעון סער: זה יביא לענישה יותר אחידה, יותר מרתיעה וגם יותר צודקת, כי לא תהיה שרירות לב שבמקרה אחד נותנים מאסר על תנאי ובמקרה אחר עשר שנים.

גדעון סער: דיברתי עם יושב ראש ועדת חוקה בנושא הזה שהבטיח לי שתוך כחודש יתחילו דיוני ועדת החוקה והכנה לקריאה שנייה ושלישית.

גדעון סער: החוק הזה התעכב הרבה מאוד זמן.

גדעון סער: אנחנו הצבענו בו, גם חברי האופוזיציה, ותמכנו בזה, כך שזה חשוב בראייה לאומית.

גדעון סער: אם תוכלו להוסיף את דחיפת

גדעון סער: כם לקידום הנושא הזה, שזה חוק ממשלתי, לא חוק פרטי, אני חושב שהדבר הזה יכול לעשות שינוי גדול.

יעקב אדרי: אני מאוד מקווה, בעזרת כל הנוכחים כאן נוכל לדחוף את זה, כי זה חשוב מאוד.

יעקב אדרי: אנחנו שומעים וקוראים כל יום, הענישה היא בלתי נסבלת, ושוב אני אומר את זה, במלוא הכבוד לבתי המשפט, צריכים לשנות את הגישה בעניין הזה, ואני מאמין שנתמודד יותר טוב.

יעקב אדרי: כמובן שנצטרך לעשות בשילוב הרבה מאוד נושאים נוספים, זה לא רק ענישה, צריך יותר לעבוד בקרב המשפחות.

יעקב אדרי: אני הולך לנסות גם בבתי הסוהר.

יעקב אדרי: היושב ראש גדעון סער, אתה העלית את זה, שעובד סוציאלי ממרכז הקליטה, מהמקום שהגיע הבחור לבית הסוהר, לתת יותר הכנה בבית הסוהר לקראת השחרור, על מנת שאותו בן אדם, כשיחזור, לא נחזיר אותו למעגל האלימות, אלא להיפך, הוא יוצא לדרך חדשה.

יעקב אדרי: בעניין של הקהילה האתיופית, בשנת 2008, אני הודעתי את זה בכל מקום, משרד הקליטה הולך לטפל בנוער.

יעקב אדרי: הנוער הוא חלק מהבעיה בתוך המשפחה.

יעקב אדרי: ואגב, זה נכון לגבי כל הנוער.

יעקב אדרי: יש לנו בעיות קשות מאוד בנוער הוותיק, בנוער בחבר העמים ובנוער האתיופי.

יעקב אדרי: ואני הולך לתת הרבה מאוד תקציבים ב-2008.

יעקב אדרי: השגנו חלק מהתקציב.

יעקב אדרי: אתמול הצגתי את הנושא גם בוועדת הכספים.

יעקב אדרי: אני מאוד מקווה שהטיפול בילדים, במיוחד במשפחות גדולות, יקל על המצוקות בתוך המשפחה וממילא זה יקטין את האלימות בתוך העדה האתיופית.

יעקב אדרי: ושוב אני אומר, נושא הנוער, נכון לגבי כל החברה הישראלית, אבל מכיוון שאני שר הקליטה, אז אני הולך לטפל בנושא של העולים מחבר העמים וגם בנושא של הקהילה האתיופית.

יעקב אדרי: שוב, יש הרבה מאוד נושאים.

יעקב אדרי: אם אתם תרצו בהמשך לשמוע, אני מקווה שנוסיף כהנה וכהנה.

יעקב אדרי: הטיפול שלנו בעדה האתיופית הוא הוליסטי.

יעקב אדרי: אנחנו מאוד מקווים שהתקציב הגדול שאמור לבוא ממדינת ישראל לנושא האתיופי אכן יגיע.

יעקב אדרי: בינתיים יש עדיין בעיות שהסוכנות לא מזרימה את הכסף שהבטיחה ועוד גופים, אבל אני לוחץ בעניין הזה.

גדעון סער: הנושא של הכשרה תעסוקתית?

יעקב אדרי: אני חושב שאחד המפתחות להצלחה של קליטת העלייה זה הנושא של התעסוקה ובעניין הזה יש לנו כמה מודלים מוצלחים ויש כמה דברים שלא הצליחו, כי מאוד מאוד קשה להתאים.

יעקב אדרי: אגב, האבטלה בקרב הגברים האתיופים היא די גבוהה ודווקא הנשים יוצאות יותר לעבודה.

יעקב אדרי: וזה מאוד חבל.

גדעון סער: זה יוצר מתחים אחר כך.

קולט אביטל: זאת בדיוק הבעיה.

גדעון סער: בין הדברים שציינו אותם, אדוני השר, הוא עריכה של הכשרה תעסוקתית במרכזי הקליטה.

גדעון סער: בין אותן נקודות שעליהן דיברנו, האם יש התקדמות או יש איזה תכנית בסוגיה הזאת?

יעקב אדרי: הנציגים של משרד הקליטה ירחיבו.

יעקב אדרי: אבל יש התקדמות, זה לא מספיק, לדעתי זה לא מספיק ואנחנו צריכים להיכנס גם מהמשרד.

יעקב אדרי: דבר אחרון, הייתי מאוד מבקש מהשר הרצוג שיהיה צוות בין משרדי, שלך ושלי, שיהיו מתואמים בנושא של עבודה בקרב הקהילה האתיופית.

יעקב אדרי: יש תיאום בשטח, אני חושב שצריך למסד אותו, לתת לו גושפנקא של השרים עצמם.

יעקב אדרי: אני חושב שזה ייתן תוצאות יותר טובות בשטח.

יעקב אדרי: תודה.

יצחק הרצוג: בוקר טוב לכולם.

יצחק הרצוג: ראשית אני רוצה להודות לעמיתיי, יושבי הראש של הוועדות, של הדיון הזה.

יצחק הרצוג: חבר הכנסת, פרופ' מיכאל נודלמן וחבר הכנסת גדעון סער.

יצחק הרצוג: כרגיל הם לוקחים נושא באופן רציני ומשמעותי.

יצחק הרצוג: אני גם רואה את הפניות ואת החומרים שמגיעים אליי מהוועדות, וכל אחד מהם נושא ראוי ומכובד שעוזר לנו גם בעבודת המטה הפנימית.

יצחק הרצוג: שנית, אני מברך את עמיתי, השר יעקב אדרי.

יצחק הרצוג: אכן יש עבודה מאוד הדוקה בינינו לבין משרד הקליטה.

יצחק הרצוג: הצוותים נמצאים כאן, הם גם יסקרו את זה בהמשך.

יצחק הרצוג: הנושא הזה הוא אחד מהנושאים החשובים ביותר שאנחנו מטפלים.

יצחק הרצוג: עכשיו כמה מלות פתיחה, לפני שאני אגיע גם לתשובות מעשיות.

יצחק הרצוג: קודם כל, אין רק תופעה של רצח, יש גם תופעות נוספות.

יצחק הרצוג: התאבדויות, למשל.

יצחק הרצוג: אני מכיר מקרים, עוד בהיותי שר השיכון, יש תופעות קשות מאוד של משברים נפשיים וכבר פורטו כל הסיבות שכולנו מכירים אותן.

יצחק הרצוג: כדי להתמודד עם המכלול כולו, עלינו להעביר את התוכנית הלאומית לטיפול בעלייה של יהודי אתיופיה באמצעות ועדת השרים שדנה בכך.

יצחק הרצוג: בעצם יש תהליך בין משרדי שאישר עקרונית את התכנית וכרגע הבעיה היא משאבים.

יצחק הרצוג: בתוך התכנית הזאת יש פרק נרחב מאוד של משרד הרווחה, שקיבל הרבה מאוד שבחים ואני אומר כאן גם לעמיתי, השר יעקב אדרי, לאחר העברת התקציב, חובתנו ללחוץ לאשר את התכנית בממשלה ולצאת איתה לדרך.

יצחק הרצוג: זו תכנית לאומית מקיפה, עם חבילה תקציבית משמעותית, שמטפלת בכל הסוגיות.

יצחק הרצוג: קחו לדוגמה את נושא הדיור.

יצחק הרצוג: הרי אנחנו יודעים שהבעיה היא שחלק מהעלייה הזאת נמצאת בתקרה שהיא לא יכולה לצאת ממנה.

יצחק הרצוג: אני לא רוצה להשתמש במלה גיטאות, כי זו לא המלה הראויה בשום קנה מידה, אבל היא נמצאת בשכונות שקשה לה לצאת מהן, כי אין לה הון עצמי.

יצחק הרצוג: כדי שתהיה לה יכולת רכישת דירה במשכנתא 90%, הרי שהאוצר קבע תקרה לגובה הדירה שהם יכולים לרכוש ואז גובה הדירה שהם יכולים לרכוש מוביל אותם בהכרח למקומות שבהם מחיר הדירה הוא כזה שהשכונות הן פחות טובות.

יצחק הרצוג: ואז אנחנו רואים את שכונת קרית משה ברחובות, שאני הובלתי תכנית בין משרדית, שכתב אותה המנהל הכללי דאז, שמואל אבוהב, היא קיבלה ברכה מקיר לקיר, חמש שנתית, לשדרוג קרית משה, אבל זה לא הצליח להתקדם, כי נתקלנו בסוגיה תקציבית מורכבת.

יצחק הרצוג: מדובר ב-200 מיליון שקל לחמש שנים, היה צריך לאגם משאבים עם עוד שותפים.

יצחק הרצוג: נמצאת פה גם גב' אריאלה רבדל ממשרד השיכון והיא תוכל לתאר את זה.

יצחק הרצוג: אבל האמת היא שכל הטיפול לא יכול להיות נגזרת רק של כמה עובדים סוציאליים יש.

יצחק הרצוג: זה מכלול אחד גדול, מורכב, לא פשוט.

יצחק הרצוג: יש 300 עולים נוספים בחודש והמשבר בעלייה ממקום המוצא ועד הסביבה החדשה בארץ הזאת יוצר מתחים מאוד קשים.

יצחק הרצוג: זאת עובדה.

יצחק הרצוג: המתחים האלה מקרינים במיוחד לאנשים מעל גיל 50, והמתחים האלה מקרינים במיוחד לאבות מובטלים והמתחים האלה מקרינים למשפחה פטריארכלית שמתפרקת.

יצחק הרצוג: כל אלה ואחרים גורמים למשברים הללו ואנחנו רואים את התוצאה.

יצחק הרצוג: והתוצאה היא קשה וחמורה מאין כמותה ובאמת טוב שהנושא הזה עולה לסדר היום, אבל זה נושא שהוא מערכתי כולל.

יצחק הרצוג: לגבי משרד הרווחה.

יצחק הרצוג: משרד הרווחה רואה בנושא הזה נושא בעל חשיבות רבה ולכן אנחנו נוקטים בשורה של דברים.

יצחק הרצוג: ראשית, כבר צוין על ידי השר, נושא המחקר.

יצחק הרצוג: במקביל רק נציין שבשנת 2006 יצא המחקר בנושא אלימות בין בני זוג בקרב משפחות יוצאות אתיופיה, של דר' לאה קסן וגב' ליאת קידר.

יצחק הרצוג: אם תרצו אפשר יהיה להתייחס ולהציג את זה.

יצחק הרצוג: התקיים בינואר 2007 כנס גדול באוניברסיטת בן גוריון, כשהמחקר הוצג.

יצחק הרצוג: בנוסף, אנחנו מעורבים בהפעלת מודל קהילתי לשיח שכונתי בנושא שלום המשפחה ומניעת אלימות במשפחה.

יצחק הרצוג: המודל הזה מופעל בירושלים, חיפה, בבאר שבע.

יצחק הרצוג: המודל פועל בשלושה מישורים.

יצחק הרצוג: אחד, חיזוק המנהיגות המסורתית ושילובה במנגנוני הטיפול, גישור ויישוב סכסוכים.

יצחק הרצוג: להזכירכם, תרבות הגישור הפנימית, אני מקווה לבטא את זה נכון, השמגלות', אז אנחנו מפעילים שמגלות' ב-12 יישובים והצוות שלי יוכל לציין ולפרט את זה בהרחבה.

יצחק הרצוג: בשלושה יישובים השמגלות' מתקיים על ידי חכמי העדה המקובלים ובמקומות אחרים גם מרכזי גישור ומרכזי יישוב סכסוכים עם עולים וותיקים כאחד.

יצחק הרצוג: שניים, בניית מנהיגות צעירה, בקרב העדה, אנשי מקצוע וסמך.

יצחק הרצוג: אני אציין בהקשר זה גם הקשר לאכיפה שמשרדי פרסם עכשיו מכרז לקליטת עורך דין, או עורכת דין, במחלקה המשפטית בקרב יוצאי אתיופיה, כדי לטפל במיוחד בסוגיות הללו.

יצחק הרצוג: אבל לא רק, כי חלק מהעניין זה קליטה בכל מערכי החיים במדינה ופתיחת השערים, ויש קליטה נוספת של עובדי מדינה בשירות הציבורי במשרדים אחרים.

יצחק הרצוג: המנהיגות הצעירה צריכה להתמודד עם הדור הוותיק, הזקנים, כמובן הנשים, לדובב אותם ולאתר מוקדי מתח במשפחות מראש.

יצחק הרצוג: הדבר השלישי זה בניית מנגנוני גישור בין המערכות המטפלות בנושא מניעת אלימות, למתנדבים, שזה אומר הפעלת מתנדבים.

יצחק הרצוג: לצורך זה בית הספר המרכזי של משרד הרווחה, בשנת 2006 וכעת 2007, שם דגש בהכשרה מיוחדת של עובדים סוציאליים של מפקחי המחוזות ועובדי היישובים והמתנדבים להיכרות עם תרבות העולים והמיומנויות הנדרשות.

יצחק הרצוג: ב-11 ישובים אנחנו מפעילים תכנית קבוצתית לאבות, לחיזוק מיקומם ואחריותם של האבות במשפחה, בתל אביב, ראשון לציון, פתח תקווה, אור יהודה, גדרה, כפר יונה, גן יבנה, ירושלים, בית שמש, חיפה ונצרת עלית, ויש שיתוף פעולה עם משרד הקליטה במודל התערבות רגיש-תרבות ב-10 מרכזים למניעת אלימות.

יצחק הרצוג: והפרויקט הלאומי שדרכו קלטנו 10 עובדים סוציאליים, שצוין כבר.

גדעון סער: אתה מדבר על עבודה מניעתית.

גדעון סער: זה באופן כללי עם אבות מהעדה, או על בסיס נתונים של מסוכנות?

יצחק הרצוג: הגב' דפנה מושייב, שהיא מפקחת ארצית אצלנו בקליטת עלייה וגב' ציפי נחשון-גליק, המוכרת לך היטב, גם מתחומים אחרים בנושא אלימות במשפחה.

יצחק הרצוג: אם אתן יכולות לפרט, כי הפרויקט הזה הוא מרתק.

דפנה מושייב: העבודה המניעתית שנעשית עם האבות היא דווקא במקום שהוא הנורמטיבי.

דפנה מושייב: אנחנו פוגשים אותם כאשר הם אבות לילדים בגיל הרך ומדברים איתם על ההורות שלהם, ההורות במעבר ומה דומה ומה שונה בין ארץ המוצא לחיים בישראל, נותנים להם כלים ומיומנויות ומנסים לשמור על האיזון בתוך המשפחה.

דפנה מושייב: הרעיון הוא שלא תמיד קוראים לזה אלימות, אלא מנסים ליצור את מה שנקרא שלום המשפחה, לתת להם את הכלים, כי אחד הדברים שקורים שבמדינת ישראל אין תהליכי התאזרחות ולימוד מסודר של חוקי המדינה וכתוצאה מזה הרבה פעמים---

גדעון סער: גם אצל ילידי הארץ אין לימוד מסודר של חוקי המדינה.

דפנה מושייב: רק ההבדל הוא שתהליכי הסוציאליזציה בין ארץ מוצא שהיא כל כך שונה, לבין החיים במדינת ישראל.

דפנה מושייב: הפער והמעבר הוא באמת מאוד קשה וכתוצאה מזה אנחנו באמנת מנסים לתת להם את הכלים.

דפנה מושייב: אלה הכלים שניתנים לאוכלוסייה הנורמטיבית.

גדעון סער: לשאלתי, אני מבין ממך שאין פה מרכיב של מסוכנות, אלא באופן כללי זה גיבוש מודלים משפחתיים והוריים נורמטיביים.

גדעון סער: זה דבר שהוא יותר ממד חינוכי.

יצחק הרצוג: רק הערה אחרונה, אדוני היושב ראש, לפני שאני מסיים.

יצחק הרצוג: השבוע אנחנו השקנו את התכנית הלאומית לטיפול בילדים ונוער בסיכון, מה שנקרא דוח שמידט, בעלות של 400 מיליון שקלים ועוד כ-100 מיליון ממקורות של הג'וינט, והפרמטרים של היישובים שנבחרו הם ישובים שיש בהם כמובן סוציו-אקונומי אחד לשניים בשלב ראשון, ויישובים עם עלייה מרובה במיוחד, ישובים שבהם יש שכונות של יוצאי אתיופיה וגם כאן התכנית תופעל בפועל באמצעות הרשויות מ-1 בינואר וזה ייתן כלים נוספים להתמודדות ביחסי ההורים-ילדים והורים-הורים וכלים נוספים לעובדים הסוציאליים ולשכות הרווחה, מערכות החינוך והרשויות בהתמודדות עם התופעה.

גדעון סער: אני מודה לך, אדוני השר.

גדעון סער: האם אתם מגדירים את התכנית שדפנה הרחיבה עליה כתכנית למניעת אלימות?

גדעון סער: זה בראיית

גדעון סער: כם תכנית למניעת אלימות?

דפנה מושייב: היא תכנית מניעתית, יש לה כמה וכמה מודולות.

דפנה מושייב: המודלה האחת מתייחסת, כמו שאמרתי, להורות במעבר.

דפנה מושייב: המודולה השנייה מתייחסת להיכרות עם הקהילה והשירותים בקהילה.

דפנה מושייב: המודולה השלישית מתייחסת לנושא של השותפות בין בני הזוג ביצירת מה שנקרא שיח משותף.

גדעון סער: באיזה היקף אתם עושים את זה, מבחינת מספר המשפחות?

דפנה מושאיוב: זה ב-11 ישובים, בכל קבוצה משתתפים 15 גברים והתהליך הוא שנתי.

זהבה גלאון: זה טיפה בים.

גדעון סער: זה די מצומצם.

גדעון סער: אתם רואים תוצאות?

דפנה מושאיוב: הדיווח---

יצחק הרצוג: חברת הכנסת זהבה גלאון, אנחנו לא יכולים להבטיח מאה אחוז תוצאה.

יצחק הרצוג: אנחנו עושים מאמץ גדול.

זהבה גלאון: זה מאה אחוז חיים.

יצחק הרצוג: אף אחד לא חולק על זה, חס וחלילה שמישהו חולק על זה, אבל מה את מטיחה בגב' דפנה מושייב שמשקיעה בזה מבוקר עד לילה בכל מערכות---

זהבה גלאון: אני לא מטיחה.

זהבה גלאון: אני ממש לא מטיחה, אני מעריכה את העבודה שנעשית, רק זה טיפה בים.

דפנה מושייב: אני רוצה להוסיף שההיקף יגדל לאור השתתפות התכנית הזאת בדוח שמידט והיישובים שבהם נמצאים עולי אתיופיה יוכלו, יחד עם הגורמים המקצועיים, לבקש להכניס את התכנית הזו לסל התכניות המוצע ברשות המקומית.

דפנה מושייב: אני רוצה עוד נקודה אחת להוסיף, שהשותפות עם אנשי הקהילה היא שותפות מאוד קריטית.

דפנה מושייב: התהליך לא יכול להיעשות רק על ידי אנשי המקצוע ובנושא הזה אני חושבת שאחת הדוגמאות היפות ביותר שראיתי היה שאחד מנציגי הקהילה בבאר שבע, שהעלה את הנושא על סדר היום, פרדה אקלה, והוא באמת התחיל לשוחח גם עם זקני הקהילה, גם עם האנשים הצעירים, והשיתוף בין זקני הקהילה לבין האנשים הצעירים בקהילה הוא מאוד קריטי.

דפנה מושייב: השותפות בין אנשי המקצוע לאנשי הקהילה היא אחד הדברים שצריך להרחיב אותו ולהוסיף עליו.

גדעון סער: אם אני יכול, לפני שאני מעביר את רשות הדיבור לחברי הכנסת שנרשמו, רק להעיר בהערת ביניים, אדוני השר.

גדעון סער: לפי דעתי התכנית הזאת יפה, אבל בוא נדבר רגע על אפקטיביות.

גדעון סער: היא תכנית שהייתי קורא לה תכנית נורמטיבית, אבל ההיקף שלה הוא היקף די מצומצם ונראה לי שאו שאתה הולך בהקשר הזה על ממד רחב, או שאתה צריך לגבש תכנית מניעתית על בסיס אינדיקציות של מסוכנות, כדי באמת למנוע מקרים.

גדעון סער: תחשבו על מה שאני אומר, יכול להיות שלא כל מה שאני אומר.

גדעון סער: ..

גדעון סער: אני הרי שומע בסך הכול.

גדעון סער: שמעתי את זה פעם ראשונה.

גדעון סער: כי אחרת אתה גם לא מחנך ומשנה נורמות ואתה גם לא מונע ואתה עושה דברים שהם רלוונטיים לאותו ציבור מצומצם שנחשף לתכנית הזו שאני בטוח שהיא תכנית מאוד יפה וטובה.

גדעון סער: אני חושב שאתם צריכים לקחת את זה בחשבון, כי המצב, הגדיר אותו עמיתי, חבר הכנסת נודלמן, הוא מצב חירום.

יצחק הרצוג: אז אני רק אשיב ואומר שבעקבות הרצח של אבבה ביוני בבאר שבע, היה דיון שבו השתתף מר מנחם וגשל, המשנה למנהל הכללי, עם גורמי הסוכנות היהודית במשרד הקליטה לבדוק האם יש לנו, מתוך מרכזי הקליטה, מספיק מידע על מה שקורה, לצורך מניעה ואיתור מראש וסוכם על עבודה משותפת של העברת מידע בזמן האמת, נוהל מסודר להעברת מידע מהסוכנות היהודית לגורמי הרווחה במקרי אלימות במשפחה ועבודה רחבת היקף של הסוכנות היהודית, שתציג את הנושא הזה, אני מניח.

יצחק הרצוג: אבל אין ספק שגם אצלנו נדלקה נורה אדומה בנושא ובגלל זה בעצם מרכז מר מנחם וגשל את כל הנורות האדומות שהוא מקבל ממשרדי הקליטה והוא מעביר אותם למערכת באמצעות לשכות הרווחה.

קולט אביטל: בוקר טוב.

קולט אביטל: אני באמת רוצה להודות לשתי הוועדות על כינוס הישיבה הזאת.

קולט אביטל: זאת לא ישיבה ראשונה.

קולט אביטל: אנחנו כבר קיימנו הרבה ישיבות בשנים האחרונות, אבל זאת ישיבה ראשונה שמשתתפים בה שני שרים, זאת ישיבה ראשונה שאני גם מתחילה לראות שיש התקדמות, שמשהו מתחיל לזוז, שהדבר נלקח ברצינות וששני המשרדים נערכים לעבודה של לא רק טלאי על גבי טלאי, אלא גם עבודה מניעתית.

קולט אביטל: אני רוצה להוסיף שני דברים על מה שנאמר.

קולט אביטל: אין צל של ספק שחלה התקדמות גם בתוך הקהילה, כי אנחנו רואים שיותר ויותר מהנשים האתיופיות מודעות לבעיות והן בעצמן מגישות תלונות.

קולט אביטל: זאת אומרת, אם אנחנו מסתכלים לאורך השנים, בסך הכול יש יותר מודעות מהנשים עצמן.

קולט אביטל: עצם העובדה שהן באות ומגישות תלונות או פותחות תיקים במשטרה, זה כבר אומר שיש לנו שותפים לדרך הזאת.

קולט אביטל: דבר שני שרציתי להגיד זה שבכל הישיבות שניהלנו בוועדה הזאת טענו לא רק שיש צורך בעובדים סוציאליים, אלא שהטיפול בנושא רגיש כזה ובנושאים אחרים בעדה האתיופית חייב להיות במסגרת משפחתית.

קולט אביטל: אני שומעת שמטפלים פה בקורסים או בטיפול מניעתי אצל האבות עצמם.

קולט אביטל: אני לא שומעת אם ישנן תכנית שבהן מטפלים במשפחה כיחידה או ביחסים המאוד קשים והמאוד מתוחים בתוך המשפחה, כתוצאה, בין היתר, מכך שהחברה הפטריארכלית הולכת ומתמוטטת, האוטוריטה של האב הולכת ונגמרת והאמא היא זו שמצליחה יותר, מרוויחה יותר, מועסקת יותר ולכן הייתי רוצה לבקש שימת לב מיוחדת לטיפול המשפחתי.

קולט אביטל: אני רוצה גם להצטרף לבקשתו, לעצתו של חבר הכנסת סער, שאנחנו נרחיב את התכנית הזו, למרות שהיא בחיתוליה, אבל אנחנו חייבים לראות כמה שניתן להרחיב אותה, כי אם יש כבר עלויות, אז אפשר אולי להביא יותר אנשים כבר למוקדים שבהם היא מתנהלת.

קולט אביטל: השמגלות' זה רעיון מצוין.

קולט אביטל: אני רק מקווה, אדוני השר, שהשמגלות' שבאו והתלוננו רבות אצלנו על כך שלא מנצלים אותם מספיק, אבל גם על כך שלא משלמים להם, חייבים לכסות גם את הנקודה הזאת, כי הם עובדים כמגשרים לכל דבר.

קולט אביטל: אני מאמינה דווקא בכוחם של הקייסים כמנהיגים רוחניים של הקהילה הזאת.

קולט אביטל: אולי דבר אחרון שהוא לצערי ברור.

קולט אביטל: כל הבעיה הזאת של אלימות בתוך המשפחה היא נושא שצץ בארץ שלא היה, לפי מיטב הבנתי, קיים לפני העלייה או מעט מאוד, ולכן כיוון ש-20% מהמקרים של רצח במשפחה ואלימות במשפחה, התאבדויות וכל יתר הבעיות הנפשיות והאחרות קורות אחרי העלייה, אני חושבת שאנחנו חייבים להבין מה הם המשברים של העלייה ולנסות לראות בטיפול מערכתי מה צריך לעשות כדי להקל על אותם עולים.

מרינה סולודקין: תודה רבה ליושבי הראש של שתי הוועדות.

מרינה סולודקין: אנחנו שנים עובדים ביחד על בעיות של קליטת עלייה והמלחמה נגד אלימות נגד נשים עולות.

מרינה סולודקין: אני מסכימה עם מה שאמרו השרים המכובדים, השר אדרי והשר הרצוג, אבל אני חושבת שאנחנו צריכים גם שתהיה לנו תפיסה אחרת לקליטת עלייה מאתיופיה בגלל שיש דרכים אחרות ואני חושבת שאנחנו קודם כל צריכים לקדם את הנציגים של העדה במשרדים וגם במערכת הפוליטית.

מרינה סולודקין: ואני אגיד לכם שאני הרווחתי הרבה כשלקחתי יועצת, כשהייתי סגנית השרה, אזדנטה סמרה, כיועצת אתיופית, בגלל שהנציגים שלי, שיש להם השכלה ויש להם ניסיון אישי של העדה כולה, נותנים תפיסות אחרות למה שקורה.

מרינה סולודקין: אני מסכימה עם חברת הכנסת קולט אביטל שיש לקייסים תפקיד, אבל אנחנו בעידן הגלובליזציה, איפה הרדיו?

מרינה סולודקין: איפה תדר נפרד לשידורים באמהרית?

מרינה סולודקין: לא שעתיים, 12 שעות, שיעורים של השפה העברית בעזרת מורים שמדברים אמהרית, כל יום.

מרינה סולודקין: איפה זה?

מרינה סולודקין: למה אנחנו כל הזמן במאה ה-19 ובמאה ה-20 ולא במאה ה-21?

מרינה סולודקין: עשיתי מאמצים בכיוון הזה וקיבלתי הסכמה עקרונית מהמנהל הכללי דאז של משרד התקשורת, עדי בלשניקוב, שעכשיו הוא המנהל הכללי של הכנסת, אבל כנראה אין המשכיות בגלל שלא מקדמים את הרעיון הכי נכון.

מרינה סולודקין: תפתחו את הדלת ואת החלון אל החברה הישראלית לעדה האתיופית.

מרינה סולודקין: כל העבודה המניעתית בנושא אלימות נגד הנשים אפשר לעשות דרך רדיו ודרך טלוויזיה.

מרינה סולודקין: איפה המדינה בנושאים האלה?

מרינה סולודקין: אני גם צריכה לומר שאני הגעתי אישית, אחרי שעשיתי קבלות לאתיופים בכמה ערים בדרום, בעזרת היועצת שלי, שלא לכולם מתאימה התפיסה האורבניסטית של הקליטה.

מרינה סולודקין: אלה אנשים שהיו מצוינים בחקלאות הטרופית.

מרינה סולודקין: תנו להם אדמה ומכסות מים ואנחנו נקבל ענף של יצוא ישראלי שאנחנו לא הכרנו.

מרינה סולודקין: אני יודעת שבמשרד הקליטה עושים הרבה בנושא של עסקים קטנים ויזמות.

מרינה סולודקין: אלה אנשים שאף פעם לא היה ביטוח לאומי באתיופיה, אבל הם היו גם חקלאים, גם אנשי עסקים קטנים.

מרינה סולודקין: ובדרכים האלה, במאה ה-21, אנחנו חייבים לעזור.

מרינה סולודקין: אני גם אומרת שבמשרד החינוך ובמשרד הקליטה ובעוד כמה משרדים אני לא חושבת שאפשר לעבוד על מדיניות כלפי העדה האתיופית בלי משכילים מהעדה במקומות של יועצים, ראשי מחלקות, אגפים וזה.

מרינה סולודקין: תודה.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אני חושבת שמדובר בישיבה חשובה ביותר וגם בהשתתפות---

גדעון סער: סליחה שאני קוטע אותך, אבל אני חייב לציין שחברת הכנסת מרינה סולודקין העלתה שתי נקודות חשובות שבטח נכלול אותן בסיכום הזה ולא עלו בדיון הקודם.

גדעון סער: השר הממונה, יש פה שר שממונה גם על רשות השידור, אבל אתה תתייחס בסוף הדיון.

מרינה סולודקין: אני פניתי בישיבה משותפת של שתי ועדות בנושא של תדר נפרד לשידורים בשפה האמהרית ולימודי שפה ברדיו.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אני חושבת שזו ישיבה חשובה מאוד שמקיימות שתי הוועדות.

זהבה גלאון: אנחנו, חברות הכנסת שיושבות כאן, יזמנו הצעה דחופה לסדר היום בעקבות הרצח הנוסף והמזעזע של אישה יוצאת אתיופיה נוספת, והעובדה שנמצאים כאן שני השרים הנוגעים בדבר, שלא רק נוגעים בדבר, שהם גם אמפתיים לעניין ומחויבים לעניין, אין ספק שזו ישיבה חשובה יותר.

זהבה גלאון: שאלה קודם חברת הכנסת סולודקין איפה המדינה.

זהבה גלאון: חבריי חברי הכנסת, אפשר להגיד שעם כל האמפתיה של השרים, אני חושבת שאפשר לומר בצער שהמדינה נכשלה בקליטה של הקהילה האתיופית ובוודאי נכשלה במניעת אלימות במשפחה בקרב העדה האתיופית.

זהבה גלאון: כשנשים נרצחות וכשאנשים מתאבדים, זה אומר שמשהו לא הצליח.

זהבה גלאון: אז אפשר לדבר כאן על תכניות מצוינות.

זהבה גלאון: אני שמעתי קודם את הדיווח ואני באמת מתכוונת לזה, אני לא אומרת את זה בציניות, מדובר על תכניות מצוינות שלא נוגעות רק לקהילה יוצאת אתיופיה, אבל זה טיפה בים.

זהבה גלאון: זה ממש לא נותן מענה לכלום.

זהבה גלאון: פשוט לכלום.

זהבה גלאון: אפשר לשבת פה ולספר איך התקדמנו ועשינו ויש ועדות ותיאום בין משרדי ונשפר את התיאום עכשיו בין שני השרים שיושבים פה.

זהבה גלאון: אבל זה ממש לא רציני, סליחה.

זהבה גלאון: זה ממש לא רציני.

זהבה גלאון: כשאנחנו שומעים את הנתונים ורואים מה קורה.

זהבה גלאון: אני רוצה לומר, חבריי חברי הכנסת, שלקהילה האתיופית אין פֶּה בכנסת, אין להם לובי מספיק חזק.

זהבה גלאון: יש כאן כמה חברי כנסת מכמה סיעות בבית הזה שפעם בכמה זמן, כשהאדמה רועדת והארץ גועשת, אז מעלים הצעות לסדר.

זהבה גלאון: אני הייתי רוצה לראות שאם ממדים כאלה היו קורים בקהילות אחרות, מה היה קורה כאן בכנסת ישראל ובחברה הישראלית בכלל ואיפה היו שרי ממשלת ישראל וראש ממשלת ישראל.

זהבה גלאון: דרך אגב, זה לא מכוון רק לממשלה הזאת, זה מכוון לממשלות ישראל לדורותיהן, שעוסקות בקליטת העלייה האתיופית.

זהבה גלאון: היום הגיעו העולים?

זהבה גלאון: היו מספיק שנים להיערך לזה.

קולט אביטל: היה גם שר קליטה ממרצ.

זהבה גלאון: והיה גם שר קליטה של מרצ.

זהבה גלאון: כולם, כל ממשלות ישראל לדורותיהן, אני לא עושה כאן אבחנה.

זהבה גלאון: אף אחד לא היה טוב יותר ופחות טוב.

גדעון סער: לא, אבל בטוח שהיו כאלה שהיו יותר טובים ופחות טובים.

גדעון סער: לא שעכשיו אני אומר מי היה, כי אנחנו לא מתייחסים לזה, אבל תמיד בחיים יש יותר טובים ופחות טובים.

זהבה גלאון: אבל בכל הכבוד, חבר הכנסת גדעון סער, זה ממש לא עניין של התנגחות פוליטית.

זהבה גלאון: זה לא עניין בכלל של ממשלה זו או אחרת, או של מפלגה זו או אחרת, זה עניין של מדיניות ושל התייחסות החברה הישראלית ומדיניות מונחית של ממשלת ישראל.

זהבה גלאון: גם אם זה היו ממשלות שאנחנו היינו שותפים בהן, כשלנו באותה מידה.

זהבה גלאון: לכן אני רוצה להציע שעם הנתונים שאתם מציגים כאן, שבין השנים 2004 ל-2006 חלה עלייה במספר התלונות בקרב נשים אתיופיות, חלה עלייה, זאת אומרת נשים מודעות, מעיזות לשבור את כל מה שהן הורגלו לו וללכת ולהתלונן, חלה עלייה ב-43% על אלימות במשפחה, כשבכלל האוכלוסייה הדיווחים ירדו בכ-7% ואנחנו רואים את הנתונים לגבי מספר מקרי הרצח.

זהבה גלאון: הדבר הזה צריך להדליק אצלנו נורה אדומה.

זהבה גלאון: נשים מתלוננות ובכל זאת הרצח לא נמנע.

זהבה גלאון: ולכן אני חושבת שגם כשמקימים תכניות או מגבשים תכניות, לא מספיק להציג את התכניות, מה שחשוב לוודא זה מה מיושם.

זהבה גלאון: וכדי שהתכניות האלה תיושמנה, אני חושבת שנדרש עוד גורם אחד חשוב שיהיה חלק מהגורמים שמיישמים את התכניות וזה שילוב של ארגונים מתוך הקהילה האתיופית.

זהבה גלאון: יש כאן גם מסמך של יחדיו, אבל שילוב של גורמים מתוך הקהילה האתיופית שפועלים בקרב הקהילה, יכולים להביא מניסיונם באופן בלתי אמצעי לאותן ועדות, לאותן תכניות שכבר הוקמו.

זהבה גלאון: אני חושבת שיש בזה מסר מאוד מאוד חשוב ולא כל החוכמה מצויה, עם כל הכבוד לכל האנשים שיושבים בכל הוועדות המתאמות והבין משרדיות.

זהבה גלאון: אנשים שעובדים בשטח ומכירים את המציאות מחיי היום יום יכולים להביא מניסיונם ואני רוצה, אדוני, כשאתה מגבש כאן המלצות, לצרף גם את ההמלצה הזו לשרים, ברשותך.

זהבה גלאון: המלצה שמדברת על שילובם של גורמים מתוך הקהילה האתיופית, ארגונים ופעילים, לפעול בשיתוף פעולה עם אותן ועדות מתאמות, עם אותן ארגונים בין משרדיים.

זהבה גלאון: אני חוזרת ומדגישה, הניסיון שנצבר בקבוצות האלה שפועלות ביום יום באופן בלתי אמצעי, ראוי שיישמע בקרב אותם גורמים מתאמים, וישפיע על ההנחיות.

זהבה גלאון: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני ודאי מצטרף לכל הברכות על קיום הדיון הזה וגם מברך על נוכחות שני השרים, אבל אני דווקא רוצה להתחיל ממשהו שאולי יישמע לא פופולרי והייתי גם במקומות האלה כשהשרים מגיעים לוועדה, לישיבה כזאת בכנסת, שבה מטבע הדברים, כפי שאמר יושב ראש גדעון סער, אין אופוזיציה וקואליציה, ומיד מדברים על הבעיות התקציביות ומבקשים מן הוועדות אולי לשפר את העניין הזה, וזה לגיטימי, וזה טוב, נכון וגם אני עשיתי את זה, אבל אני הייתי רוצה לומר שאם אנחנו נבדוק בצורה אובייקטיבית כמה כסף מסתובב למשל בקרית משה, זה לא היה מבייש את מייקרוסופט.

יצחק הרצוג: זה הרבה מאוד תרומות, אבל הם לא הביאו את התפוקה.

יולי יואל אדלשטיין: רבותיי יושבי הראש, חלק מן הדוברים כבר התייחסו, וזה באמת הייתי רוצה לציין, הבעיות הן כנראה גם בתחום התיאום בין הגורמים השונים והתייחסו לזה, למרות שיש ועדות ויש ניסיונות לתאם, כנראה בהרבה מקרים הכספים נשפכים ולא בצורה נכונה, גם לפעמים בהסתערות על מטרה שלא תמיד ניתן להשיג אותה, ואני ודאי שמברך על כל ניסיון וכל תוספת אמיתית למשכנתא, אבל אם אנחנו נשלה את עצמנו שאם נוסיף עוד 50,000 שקל, אפילו 50,000 שקל, בדרך כלל התוספות פחות משמעותיות, שמיד יוצאי אתיופיה ירכשו דירות באזורי יוקרה באותה רחובות ולא בקרית משה, אז אנחנו פשוט משלים את עצמנו.

יולי יואל אדלשטיין: לכן הייתי אומר, אין פה אפשרות לחדש תוך שנייה חידוש כזה מרענן שכולם יגידו 'וואו', אבל מה שכן אפשר לומר, וזה בהמשך גם לדברים של חברת הכנסת מרינה סולודקין, רבותיי השרים, קיימות החלטות ממשלה, אני מתבייש לספר לכם כמה שנים.

יולי יואל אדלשטיין: למשל על קליטת יוצאי אתיופיה בשירות הציבורי, בשירות המדינה, הן לא מיושמות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מעיד על כך שגם בתקופתי לא יישמו אותן וכל פעם הייתי מקבל מאותו נציג שירות המדינה דוח יפה עד כמה שנקלטו, ובדוח הזה היה מפורט כל שומר בכניסה וכל עובד חברת כוח אדם שבמקרה אותו יום הזדמן לאיזה שהוא משרד ממשלתי ואף פעם לא היו קידומים אמיתיים של העובדים.

יולי יואל אדלשטיין: אז לכן ההחלטה מלפני 11 שנים מדברת על 57 תקנים, עם הערות מדויקות של שר הקליטה דאז ושר האוצר דאז, שזה היה דן מרידור, על כך שמדובר במשרות עם קריירה.

גדעון סער: שר הקליטה זה היית אתה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היה מזכיר הממשלה, הוא מכיר את כל הנוסחים.

גדעון סער: אבל הזכרת רק את שר האוצר.

יולי יואל אדלשטיין: אמרתי, אני הייתי שר הקליטה ושר האוצר היה מר דן מרידור, ואני פתחתי בזה שאני מודה שגם בתקופתי לא הצלחנו ליישם יותר מדי מההחלטה הזאת וכבר 11 שנה אני מפעם לפעם מבקש דוחות.

יולי יואל אדלשטיין: דבר נוסף.

יולי יואל אדלשטיין: באמת הרבה מאוד שנים היה תירוץ של פערים תרבותיים ולא מבינים ואין מספיק.

יולי יואל אדלשטיין: כרגע, אם אנחנו מדברים עם יועץ שר הקליטה על טיפול הוליסטי, אין טיפול יותר הוליסטי ובאמת לנסות ובצורה אמיתית לקדם מישהו מקרב העדה שמתאים ובעל השכלה, כי אתה גם מתגבר על הפערים התרבותיים, אתה גם נותן פרנסה לעוד משפחה והופך אותה למודל, אתה גם מונע, עד כמה שאפשר, בעיות של נוער וילדים באותה משפחה, כי ההורים מתקדמים.

יולי יואל אדלשטיין: ואין צורך לפרט.

יולי יואל אדלשטיין: כולם מבינים את זה.

יולי יואל אדלשטיין: הבעיה רק, כפי שאמרתי ולכן אני גם לא מקבל את העקיצה, כפי שאמרתי, לא אני לא הצלחתי ליישם את זה במלוא הצורך ובמלוא היכולת וגם, לצערי הרב, כבר שנים רבות לאחר מכן כולם עם הסיסמאות האלה באים ומדברים על זה יפה, אבל אני בטוח שכאן יש פוטנציאל גדול לשינוי, אם את התקציבים שבהם אנחנו מדברים יבצעו אנשים עם הרבה יותר הבנה.

יולי יואל אדלשטיין: השינויים האלה חלו במשרד הקליטה, הם חלים, אני שמח לשמוע, לכן שאלתי אותך, לגבי עובדים סוציאליים.

יולי יואל אדלשטיין: אני בטוח שיש עוד תחומים רבים שאת הנושא הזה אפשר היה לקדם ולשפר.

יולי יואל אדלשטיין: ואפרופו הנושא הספציפי שלנו, רבותיי יושבי הראש, למשל אילו במשטרה היו מקדמים יותר קליטה של יוצאי אתיופיה, וכל הבדיחות האפשריות על שירות יוצאי אתיופיה במג"ב אנחנו כבר שמענו, ואין דבר יותר טבעי מלהפוך את השירות במג"ב אחר כך לקידום בתוך מה שנקרא המשטרה הכחולה, ואז אם באלימות עסקינן ובמקרים קיצוניים עסקינן, אז בטוח שאולי גם בנושא הזה היינו מקבלים מענה יותר טוב.

יולי יואל אדלשטיין: יש יוצאי אתיופיה במשטרה, אני לא אומר שאין, אבל ודאי לא בכל מקום ולא בכל מצב ולא בכל תפקיד שהנושא הזה נדרש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

נאדיה חילו: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

נאדיה חילו: ללא ספק התופעה שאנחנו היום דנים בה היא חלק מקונטקסט חברתי מאוד רחב.

נאדיה חילו: אי אפשר להתייחס לתופעה של אלימות ורצח נשים אתיופיות במנותק מהקונטקסט היום יומי החברתי היותר רחב.

נאדיה חילו: זה סימפטום של משהו.

נאדיה חילו: נכון שזו בעיה שצריך לטפל בה, אבל היא בעיה נקודתית ובלי לתת התייחסות כוללת, לא ניתן להתגבר על התופעה המאוד מאוד קשה .

נאדיה חילו: זה שאנחנו באמת מזדעזעים, מגלים סימפתיה, זה כנקודת פתיחה בסדר, אבל לא זה מה שיביא לפתרונות מעשיים.

נאדיה חילו: לדעתי, ואני רוצה פשוט לנסות לעבור לא לפרש את התופעה, כי כולנו יודעים, חברה שנמצאת בתהליכי שינוי, משבר, יש משבר ערכים, משבר נורמות וכל זה, והנושא הזה גם, עד כמה שאני שמעתי על התכניות היפות של משרד הרווחה והשר נמצא פה, הבעיה היא לא רק של משרד הרווחה, חד משמעית, אלא של כל משרדי הממשלה.

נאדיה חילו: בלי לתת התייחסות מערכתית כוללת לנושא הזה, שתחל בשילוב אנשים מהעדה במרכזי קבלת החלטות, בלי להכניס עולם תוכן ספציפי, כל תכנית מקצועית מועתקת, תיכשל.

נאדיה חילו: צריך להגיד את זה בצורה חד משמעית.

נאדיה חילו: אי אפשר לבוא ולקחת מבנה מסוים, כמה שהוא מקצועי טיפולי, ולהכתיב אותו, בלי להכניס אלמנטים של משתנים מסוימים, ניואנסים דקים, וזה יכול להיות רק באופן מקצועי ומבפנים, אנשים שיכולים לקלוט את הניואנסים המאוד דקים שמשפיעים על קבלת החלטות ושינויים פנימיים בתוך העדה.

נאדיה חילו: וכנראה שפה, בעצם, בחיבור הזה ובהתאמה הזאת יש היום נתק ועדיין הנושא הזה לא מושלם.

נאדיה חילו: גם בקונטקסט החברתי, וצריך להגיד את זה.

נאדיה חילו: מאוד ציער אותי, ביפו, אני גם מגיעה מהמקום, פתחו איזה גן ייחודי והכניסו לשם את כל הילדים האתיופיים.

נאדיה חילו: זה לא גן, זה תופעה שמצביעה על מדיניות כוללת בעניין הזה, ואותי זה מאוד מכעיס כי זה מראה שיש איזה מדיניות מכוונת שעוזרת בחלק של ניכור, בחלק של חוסר ההסתכלות הכוללת, חוסר השילוב.

נאדיה חילו: עם כלים דיפרנציאליים, מיומנויות אחרות, אבל ההסתכלות צריכה להיות הסתכלות של קונטקסט חברתי שלם שעקב שבירה מסוימת ועקב משברים מסוימים, אחד הביטויים שלו זה התופעה הזאת, המאוד קשה.

נאדיה חילו: אבל אנחנו לא יכולים רק לקחת ולטפל רק בקבוצות כאלה ואחרות בלי לתת ביטוי כולל לנושא הזה.

נאדיה חילו: לכן אני בהחלט חושבת שצריך שילוב של כל המערכות, צריך לקחת אנשים ולאפיין את מוקדי ההכרעות בעדה.

נאדיה חילו: סיפרו פה על אנשי דת.

נאדיה חילו: אני אומרת שיש גם אנשי דת, אבל יש מנהיגות צעירה שצומחת.

נאדיה חילו: לאתר מי בתוך הקהילה הזאת יש לו את ההשפעה, יש לו את הכוח להשפיע ואותו לרתום לכל המערכת הזאת, ולא רק אנשי מקצוע חיצוניים.

נאדיה חילו: תודה רבה.

שרה מרום שלו: אני מתייחסת לכל העניין האתיופי, מאחר והשר הזכיר שרחובות היא אחד המקומות ואני משם.

שרה מרום שלו: אני מכירה בדיוק את המקרה של קרית משה, אני גרה ברחובות, עבדתי בעירייה והייתי מאוד מעורה עם האנשים.

שרה מרום שלו: יחד עם זה, אני רוצה להגיד לכם, רחובות היתה אחד המקומות הראשונים בארץ שקיבלה את העדה האתיופית והם קיבלו אותם ברצון, אבל הם לא נתנו מספיק, לא משאבים, לא מספיק עובדים, ועד היום, אם תבואו לעדה, רחובות הצעירים, הם די מתאחדים היום עם היותר צעירים, כי אנחנו מדברים על עשרות שנים שהם ביחד.

שרה מרום שלו: בכל אופן, גם היום העדה האתיופית, שזה שני מוקדים ברחובות, לא במוקד אחד, גם באושיות וגם בקרית משה, הם די נבדלים ויש לנו הרבה בעיות.

שרה מרום שלו: בכל אופן מנסים לשלב אותם בין התלמידים.

שרה מרום שלו: כמו שאמרה חברתי נדיה חילו, בזמנו עשו בית ספר מיוחד לעדה האתיופית, היום זה לא קיים, הילדים הם בבתי הספר הרגילים ובכל זאת יש פער כזה.

שרה מרום שלו: אנחנו לא יכולים לקחת אנשים שבאו מעולם אחר וביום אחד לשלב אותם בלי עובדים סוציאליים, בלי אנשי קהילה שלהם שיהיו מעורבים.

שרה מרום שלו: זה ייקח עוד הרבה שנים עד שנוכל להגיד שהנה, הצלחנו.

שרה מרום שלו: בכל אופן שימו לב לצעירים איך שהם משתלבים יפה מאוד בקהילה הרגילה שלנו.

שרה מרום שלו: אנחנו מקווים שזה יהיה טוב.

גדעון סער: בבקשה, גב' שולמית סאל.

גדעון סער: עמותת יחדיו למניעת אלימות במשפחה האתיופית.

שולמית סאל: אני אתנצל מראש אם העניין האישי שלי ישפיע על איך שאני אציג את הדיון והנושא הוא חשוב מאוד, אבל בכל זאת אני אשתדל לעשות את זה כפי שאני חושבת שאני מסוגלת.

שולמית סאל: אנחנו מודים לחבר הכנסת ויושב ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, גדעון סער, וחבר הכנסת פרופ' נודלמן על המשך הדיון.

שולמית סאל: הדיון הקודם בעצם היה ביוזמתם ואנחנו שמחים גם שיש המשך, כפי שהיתה החלטה על כך.

שולמית סאל: ומאז הדיון הקודם בעצם ההחלטה היתה שהדיון יהיה בנוכחות השרים, שר הקליטה יעקב אדרי ושר הרווחה ושירותים חברתיים יצחק הרצוג, וגם להם להודות על הנוכחות שלהם.

שולמית סאל: מהדיון הקודם שהתקיים ביוני שמענו על שלושה מקרי רצח נוספים, שניים מהם בתוך מרכזי הקליטה, מקרה נוסף של משפחה שעברה ממרכז קליטה, וכשנה לאחר מכן קרה מקרה הרצח.

שולמית סאל: כמובן שמתוך הבדיקות אנחנו רואים שאת הרצח הזה היה אפשר למנוע כי השכנים ידעו, היו כל מיני סימנים של האישה, של המשפחה, אבל זה דברים שרק בדיעבד.

שולמית סאל: אני מניחה שיש לא מעט מקרים שאפשר למנוע אותם וזה אפשר לעשות את זה רק בעשייה של כולם פה.

שולמית סאל: עוד משהו שקרה במהלך שלושה החודשים הקודמים, זה החלטות שביקשנו שייצאו לפועל וזה הודות לחבר הכנסת גדעון סער.

שולמית סאל: אחת זה המחקר שמשרד הקליטה הוביל אותו, ובעצם חבר הכנסת סער התייחס ולחץ איפה שצריך כדי שבאמת המחקר ייצא לפועל וגב' שרה כהן יכולה אחר כך להרחיב, ביחד עם משרד הקליטה ומשרד הרווחה.

שולמית סאל: עוד מהלך נוסף שנעשה וזה בהובלתה של הגב' מרית דנון מהרשות למעמד האישה, זה קמפיין הסברה שייצא בתקשורת, בטלוויזיה וברדיו בשפה האמהרית.

שולמית סאל: אבל זה קמפיין חד פעמי וזה טוב ולא מספיק.

מרית דנון: זה תלוי בכסף.

מרית דנון: כמה שיותר ארוך, אנחנו נראה תיכף איזה תקציבים עומדים לרשותנו.

שולמית אסל: מאחר שיש איזה שהיא תמימות דעים שאנחנו בני הקהילה, ואני יכולה לדבר בשם קואליציה שאני מרכזת, מציגים את הבעיות והקשיים, וחברי הכנסת והשרים מסכימים וגם מציגים את זה, אמנם במונחים אחרים אבל יש הסכמה, ואני תוהה, אם הרשות המחוקקת והמבצעת מסכימה ואנחנו מציגים את הבעיות, איפה הוואקום הזה בעצם נופל.

שולמית אסל: וזה מתקשר לבקשה שלי ליושב ראש הוועדה, מר גדעון סער, ולפרופ' נודלמן שאולי בזכות או בגלל המעקב שנעשה מדיון לדיון או מהחלטות שמקבלים ליישום שלהן, אז אנחנו רואים שיש הצלחות, קרי שתי הדוגמאות שנתתי, אז הבקשה היא שיהיה המשך, שיהיה מעקב לוועדה הזו, לכל ההחלטות שאנחנו מקבלים פה, כדי שלא נבוא בישיבות הבאות בהצהרות כאלה ואחרות.

שולמית אסל: זה חשוב, אבל גם ברמת הפרקטיקה.

שולמית אסל: אני לא אחזור לכל הדברים, כי אני אבקש שנדבר על האיך ולא על המה, כי כולם מסכימים שצריך לעשות ושיש כישלון או אי הצלחה בתהליך הקליטה של עולי אתיופיה.

שולמית אסל: הפנייה שלנו לשר הקליטה והעלייה, מר יעקב אדרי.

שולמית אסל: אנחנו רואים שמקרי הרצח האחרונים, בשלוש השנים האחרונות, זה של עולים חדשים.

שולמית אסל: אני לא רוצה לתייג את האוכלוסייה של העולים החדשים האחרונה, אבל יש לזה קשר בתהליך שנעשה, בשלבי הקליטה השונים, גם במחנות מעבר ושם אף גורם ממשלתי, או אחר, לא לוקח אחריות ויש שם אני לא רוצה להגיד בלאגן מוחלט בכל מה שקורה עם העולים, נשים וגברים, ועם הבלאגן הזה העולים האלה מגיעים לארץ וגם פה לא מקבלים, וכולם מסכימים שפה לא מקבלים אותם ממש בזרועות פתוחות ברמה של תכניות, הפעלה, אז הבקשה היא בעצם שיהיו תכניות ברמה הפרקטית.

שולמית אסל: אחת, שתיים, שלוש, מה אנחנו עושים עם העולים של פה ועם העולים של פה, כי אנחנו רואים שכל מה שדיברנו לא מצליח, לא מוכיח את עצמו.

שולמית אסל: אז אחד זה שהמדינה תיקח אחריות על העולים.

שולמית אסל: אני לא נכנסת למי זכאי לעלות ומי לא זכאי לעלות, אלא על אותם עולים שהמדינה החליטה לגביהם שהם זכאים לעלות, שתיקח אחריות עליהם ותפעיל את ההכנה הנכונה לעלייה לארץ.

שולמית אסל: כמובן שיש לזה גם את כל הנושא של הלימודים והכשרה תעסוקתית.

גדעון סער: שלומית, את אומרת דברי טעם, אני לא יכול להגיד שאת לא אומרת דברי טעם, אבל זה כבר נגרר לסקירה של הדוברים ואני רוצה לאפשר לאנשים לדבר.

שולמית אסל: עוד הערה קטנה אחת.

שולמית אסל: חברת הכנסת מרינה סולודקין, את ציינת שצריך להרחיב את שעות השידור ובאמת אני שמחה שיש מעקב, כי בשנתיים האחרונות אני באמת שומעת את זה ממך ומעוד חברים נוספים, אבל הדבר לא נעשה.

שולמית אסל: וזה עיקר הבעיה, נאמרים דברים, כולם מסכימים עליהם והדברים לא נעשים.

שולמית אסל: אנחנו לא יודעים מי צריך לעשות את זה, אבל דברים צריכים להיעשות.

מרינה סולודקין: השרים חייבים לעשות.

שולמית אסל: השרים חייבים לעשות והשרים מסכימים שצריך לעשות.

גדעון סער: אם נאמר דבר מסוים על ידי מישהו מהדוברים, אני כותב לי את זה פה, זה יהיה בסיכום.

גדעון סער: אז חברת הכנסת מרינה סולודקין כבר העלתה את הנקודה, הנקודה הזו תטופל.

מרית דנון: כדי לעמוד בלוח הזמנים, 60 שניות.

גדעון סער: 60 עד 120.

מרית דנון: בישיבה הקודמת אני התבקשתי להעביר את הנושא של אלימות---

גדעון סער: לא, אני רוצה לספר סיפור, אני אקח מהמשתתפים עוד דקה.

גדעון סער: לפני הרבה שנים הייתי עיתונאי ועברתי מעיתונות כתובה לטלוויזיה.

גדעון סער: בעיתונות הכתובה אתה יכול לכתוב ובטלוויזיה פתאום הגענו למצב, כשערוץ 2 הוקם, שהיה צריך לשדר כתבה בדקה.

גדעון סער: הכלל היה 60 שניות והקצב שאדם מדבר בטלוויזיה זה 2 מלים בדקה, זאת אומרת 120 מלים וה-120 מלים זה כולל את המרואיינים שאתה מכניס באמצע הכתבה.

גדעון סער: אמרתי, בעיתון זה בערך האותיות השחורות המודגשות בהתחלה.

גדעון סער: איך אפשר להעביר בדקה דבר שאתה אומר אותה ב-400 וב-500 מלים?

גדעון סער: מסתבר שאפשר.

מרית דנון: הבנתי את הרמז.

מרית דנון: בישיבה האחרונה התבקשתי להעביר את הנושא של אלימות נגד נשים בעדה האתיופית לפרויקט 'עיר ללא אלימות' ואכן זה נעשה והגב' שרה כהן ממשרד הקליטה תספר איך הנושא הזה מתגלגל ובהחלט מיושם כבר.

מרית דנון: דבר שני, הרשות לקידום מעמד האישה שמדי שנה עושה מסע הסברה, קמפיין, סביב יום האלימות וייחדה השנה את הנושא הכללי לאלימות מינית נגד נשים, מצאנו לנכון לעשות קמפיין מיוחד לעדה האתיופית, רגיש-תרבות, ונמצאת פה הגברת נגיסט מנגשה, המנהלת הכללית של הפרויקט הלאומי, ופסילי גאסה מהטלוויזיה באמהרית ואנחנו מנסים למצוא תקציב מיוחד לנושא הזה וכבר בימים אלה לצאת לדרך.

מרית דנון: דבר אחרון שרציתי לומר לחבר הכנסת סער, יושב ראש הוועדה, אתה דיברת פה על תכניות טיפול לגברים אלימים במסגרת הכלא.

מרית דנון: הבעיה העיקרית היא לא במסגרת הכלא, כי מה שקורה במסגרת הכלא שתקופות המאסר לעתים הן כל כך קצרות שלא מספיקים להבנות תכנית לתוך הדבר הזה.

מרית דנון: הבעיה העיקרית דווקא גברים בחוץ---

גדעון סער: אין תקופה שהיא קצרה מדי, גב' מרית דנון.

מרית דנון: חודשיים זה קצר מדי לתכנית.

גדעון סער: בדרך כלל, אם בתי המשפט יורדים מחצי שנה הם נכנסים למתחם של עבודות שירות.

גדעון סער: לכן אם הולכים הם הולכים על החצי שנה.

גדעון סער: גם בחצי שנה אפשר להעביר טיפול.

גדעון סער: הם כבר חיים על חשבון המדינה, דואגים לכלכלתם.

גדעון סער: מרית דנון: קודם כל, אין חיוב, ודבר שני הטיפול לא מתחיל ביום הראשון של הכלא, ואני רוצה רק להפנות את תשומת לב הנוכחים שקיימת יוזמת חקיקה של משרד הרווחה וארגון נשות הדסה שמונחת היום על שולחנו של משרד המשפטים.

גדעון סער: אני מדברת דווקא על טיפול לגברים שמורחקים וכאלה שחיים בקהילה.

גדעון סער: זה מאוד מאוד חשוב לדחוף את הנושא הזה.

גדעון סער: אם ההצעה הזו תתעכב בממשלה, אפשר להעביר לי אותה למסלול מהיר, כי יכול להיות שאם אני אמתין למשרד המשפטים, אז הקדנציה תסתיים.

גדעון סער: מר שלמה אקלה, מרכז ליהדות אתיופיה, בהלצ'ין, המנהל הכללי של המרכז.

שלמה אקלה: תודה.

שלמה אקלה: כבוד השרים, חברי כנסת.

שלמה אקלה: אני שותף לברכות על הדיון הזה היום.

שלמה אקלה: אני חושב שאין קהילה שמציעה את עצמה לתת את השירות כדי לעזור לקהילה שלה בקליטה טובה בחברה הישראלית.

שלמה אקלה: נעשים הרבה דברים, אני ממרכז מורשת יהדות אתיופית שנקרא בהלצ'ין.

שלמה אקלה: אנחנו מפעילים כמה תכניות, אחת מהתכניות שלנו זה השמגלות'.

שלמה אקלה: המוסד הזה שאתם מדברים עליו הוא מוסד מאוד חשוב והוא הוכיח את עצמו והיה גם דיון בוועדת העלייה והקליטה בעבר על הנושא הזה ודיברנו גם על הנושא הזה של שותפות בני הקהילה בעשייה.

שלמה אקלה: אני חושב שיש איזה שהיא בעיה קריטית מאוד, אולי חוסר אמון בתוך כמה מערכות מסוימות על היכולות של הקהילה לשנות את המצב העכור הזה.

שלמה אקלה: יש לי פה נתונים.

שלמה אקלה: מ-96' עד סוף 2006, מוסד השמגלות' טיפל ביותר מ-2,311 זוגות שמתוכם 80% היה פתרון, אם זה שלום בית, זה הפתרון הכי מועדף ואפילו גירושים בהסכמה.

שלמה אקלה: גם את זה אנחנו רואים כהישג, כי אחר כך כשקורה מקרה רצח, אותם שמגלות' מחפשים ברשימה שלהם אם חס וחלילה שאחת מהנרצחות לא תהיה מאותם זוגות שקיבלו טיפול.

שלמה אקלה: למזלנו זה לא קרה אף פעם וזה איתן.

שלמה אקלה: אני לא הייתי רוצה לסגור את מוסד השמגלות'.

שלמה אקלה: אחרי 2003 התקציב המינימלי שניתן ממשרד הרווחה, יחד עם הג'וינט, היה לאחרונה 123,000 שקלים ואני הייתי צריך לחפש בכל מיני מקומות כדי להחזיק את אותם אנשים, לתת להם 800 שקל בסך הכול בחודש.

שלמה אקלה: אני חושב שזה שאנחנו לא מטפלים בנושא, התוצאות יכולות להיות יותר גדולות.

שלמה אקלה: השנה ישנה פעילות מורחבת של הפרויקט הלאומי, יחד עם כל השותפים ואנחנו קיבלנו 40 שמגלות' שכל אחד מקבל 800 שקל בחודש ו-10 עובדים סוציאליים שכבר התחילו לפעול בשטח.

שלמה אקלה: אני חושב שזה מה שהיה חסר, שיתוף פעולה נכון של כל הגורמים עם בני הקהילה, יכול להפיק תועלת ולמנוע את התופעה הקשה הזו, כי הבעיה של הקהילה היא לא הבעיה של הקהילה בלבד, זו בעיה של כולנו.

שלמה אקלה: חברת הכנסת זהבה גלאון אמרה 'אין להם ייצוג'.

שלמה אקלה: אנשי ציבור שיושבים פה מייצגים את החברה הישראלית, אנחנו חלק בלתי נפרד מהחברה הישראלית.

שלמה אקלה: טיפול נכון על הבעיות שקיימות יכולות לעזור לכולנו, לא רק לקהילה.

גדעון סער: תודה, וזאת הערה נכונה.

גדעון סער: כל אחד מאיתנו צריך להרגיש מחויב.

גדעון סער: דר' נגיסט מנגשה, המנהלת הכללית של הפרויקט הלאומי האתיופי.

נגיסט מנגשה: אני מצטרפת לברכות של החברים שלי.

נגיסט מנגשה: הנושא של האלימות מורכב, יש הרבה דברים שמשתלבים ומביאים את העולים לאלימות, אבל מכיוון שהיום הדיון ספציפית רק לנושא של אלימות במשפחה, הייתי מבקשת שאנחנו נצא בהחלטות קונקרטיות, החלטה לטווח ארוך והחלטה לטווח קצר, שהוועדה תטיל על כולם עד 3 חודשים צריך לעשות א', ב', ג', ד' ואחרי זה בטווח ארוך.

נגיסט מנגשה: מה שאני רציתי לבקש, מכיוון שאני רוצה לנצל את ההזדמנות שיש את שר הרווחה ואת שר הקליטה, שלא יתחילו מגיוס כספים במיוחד.

נגיסט מנגשה: כרגע מעסיקים עובדים סוציאליים בעשרה ישובים, מחוברים למרכזים לאלימות במשפחה, למשך שנתיים.

נגיסט מנגשה: אנחנו לא יודעים מה יהיה אחרי שנתיים, אחרי שהם צוברים ניסיון, כולם עובדים עם אוניברסיטת בר אילן, בהלצ'ין, המשרד לקליטת עלייה, משרד הרווחה, כולם שותפים בעשייה הזאת, דאגתי היא אחרי שנתיים העובדים הסוציאליים האלה יחזירו אותם הביתה.

נגיסט מנגשה: הבקשה הנוספת – שמענו על הדיווח שיש עלייה בתלונות של נשים עולות מאתיופיה, תודות למודעות של כולם.

נגיסט מנגשה: מה קורה אחרי התלונה?

נגיסט מנגשה: האישה חוזרת הביתה?

נגיסט מנגשה: איזה תכנית טיפול יש לה, מי דואג לה?

נגיסט מנגשה: לאחר ההוצאה מהבית, איך היא תשתלב במקלטים לנשים מוכות?

נגיסט מנגשה: זה צריך להיות לא רק מניעה, חייב להיות גם טיפול.

נגיסט מנגשה: עלה הנושא של הגן.

נגיסט מנגשה: אני סומכת על יושבי הראש של הוועדה, אני מבקשת דיון מיוחד.

נגיסט מנגשה: יש גם בתי ספר שיש להם 80% תלמידים עולים מאתיופיה.

נגיסט מנגשה: היו לנו ועדות קליטה וועדות חינוך.

נגיסט מנגשה: אלה הדברים שאני רוצה להגיד לגבי הסברה, הפרויקט הלאומי הולך לעבוד בשיתוף פעולה עם המשרד לקליטת עלייה וכל המשרדים וגם עם מעמד האישה.

נגיסט מנגשה: אנחנו מגייסים קצת כסף.

נגיסט מנגשה: לזה יש כסף, אבל אני מבקשת רצפט טיפולים.

נגיסט מנגשה: לא כל פעם מטפלים במשהו ונופל וממציאים את הגלגל.

נגיסט מנגשה: יש ניסיון רב של המדינה, של ארגונים וולונטריים, הרצפט הטיפולי הוא חשוב.

שרה כהן: שלושה דברים רציתי להתייחס.

שרה כהן: המחקר בעיצומו, זה מחקר איכותני, יש ראיון של אנשים וקיימנו ועדת היגוי שמלווה.

שרה כהן: אני מקווה שתוך מספר חודשים יהיו לנו ממצאים שאולי ישפכו קצת יותר אור לגבי התופעה.

שרה כהן: יצאנו במשרד הקליטה עם העלון הזה בשש שפות של נורות אדומות בנושא של אלימות במשפחה.

שרה כהן: שש שפות שהן שפות העולים, גם בשפה האמהרית, הוא מופץ על ידי המשרד לכל המקומות שהם רלוונטיים.

שרה כהן: באשר לנושא של 'עיר ללא אלימות'.

שרה כהן: בעקבות פנייה גם שלנו משותפת עם משרד הרווחה וגם אחר כך של גב' מרית דנון, יחד עם המובילה את דגם העבודה של עיר ללא אלימות, דר' אורלי נס קניג, הולך להתגבש כרגע דגם עבודה על בסיס הפעולה שנעשית כרגע באילת.

שרה כהן: תתפתח בעצם תפיסת עבודה שקשורה לנושא של עולים באופן כללי ואחר כך הכוונה היא שתאומץ בכל הערים שבעצם תשתתפנה בעיר ללא אלימות.

שרה כהן: לסיום, אנחנו בשנה החולפת קיימנו קמפיין שלם בכל מה שקשור לנושא של התמודדות עם בעיית האלימות בקרב העדה בטלוויזיה בשפה האמהרית, דרך 'העיניים שלנו'.

שרה כהן: התכנית בעצם עסקה גם בנושא של העלאת מודעות, סוגי אלימות שונים, היכרות של שירותים גם המסורתיים וגם מערביים.

שרה כהן: כל החומר של התכנית כרגע נמצא בעבודה עם אולפן הפקות לקטלוג החומר ולהעלאתו על גבי דיסק די.

שרה כהן: וי.

שרה כהן: די גם לשימוש המשפחות וגם לנותני שירותים לצורך הכשרות.

שרה כהן: ההנחה שלנו שבראשית 2008 הדיסק כבר בשלבי הפקה.

אבי מספין: אני אעשה את זה בקצרה.

אבי מספין: דיברנו על העובדים הסוציאליים, למרות שהשמגלות' ונכבדי העדה זה מה שהיה וזה גם חייב להימשך עכשיו, אבל העתיד הרחוק יותר זה העובדים הסוציאליים וחשוב מאוד שיהיו עובדים סוציאליים שמבינים את הפן התרבותי של הקהילה, לאו דווקא יוצאי אתיופיה.

אבי מספין: צריכים להרחיב את זה, לדוגמה ועדת העלייה והקליטה עשתה סיור לפני כמה חודשים במרכז קליטה מבשרת שהוא אולי הגדול מכולם, יש שם 1,300 איש ויש שם 4 עובדים סוציאליים.

אבי מספין: אני לא חושב שזה יכול להספיק, 4 עובדים סוציאליים לאוכלוסייה שמתמודדת עם קשיים רבים.

אבי מספין: לעניין תכנית שמידט שהוזכרה פה, ידוע שהרשויות המקומיות הן אלה שצריכות לבחור את התכניות המוצעות מתוך הרשימה ואני באמת ממליץ, אדוני השר הרווחה ואדוני השר לקליטת העלייה, אולי לחייב אותן שייקחו תכניות שקשורות לעולים חדשים שנמצאים בסיכון.

יצחק הרצוג: הרשויות שיש בהן קהילות אתיופיות בולטות תהיינה מחויבות לקחת מהמסלולים המוצעים שמיועדות לקהילות האתיופיות.

גדעון סער: לא הבנתי עד הסוף את הנקודה הזאת.

שרה כהן: יש סל של תכניות שמומלצות בוועדת שמידט שהן זכות לכל רשות, אז יש תכניות מול העולים שהן תהיינה חובה ברשויות שמקבלות את התקציב מוועדת שמידט.

שרה כהן: תכנית האבות היא אחת התכניות הרשומות שם.

אבי מספין: אולי שתהיה מעין מחויבות של רשויות שיש שם אוכלוסייה גבוהה של יוצאי אתיופיה שיבחרו את התכניות שקשורות לנערים עולים בסיכון.

צאגה מלקו: אני מנהלת השידור בשפה האמהרית וטגרינית.

צאגה מלקו: אני רוצה להגיד שלשידור שלנו יש הרבה מאזינים בכלל בקול ישראל, מעל 90% בקרב העדה האזנה יש לנו וכל דבר שרוצים להעביר לקהילה, הכי הכי טוב זה רדיו ויש לנו שיתוף פעולה מלא עם משרד הקליטה, עם השר אדרי.

צאגה מלקו: מה שאני רציתי להגיד, אחרי שקורית אלימות במשפחה בדרך כלל אחרי רצח, שבוע שלם הרדיו עסוק בעניין הרצח ובדרך כלל יש לנו שיחות עם מאזינים, כולם עולים, צעירים, מבוגרים, אלה שעובדים בתיווך ושמגלות', כל גוף, כל ארגון, אפשר לשמוע את הכעס והזעזוע ובכל הקהילה את הבכי.

צאגה מלקו: מה שבולט בקהילה, הבעיה המרכזית היא המניעה, ההסברה.

צאגה מלקו: כולם מדברים על מניעה והסברה ולא ענישה.

צאגה מלקו: ענישה זה אחרי זה, אבל איך נמנע את זה, מה קרה לנו, למה זה קורה?

צאגה מלקו: נכון שהסיבות כבר צוינו וכל המחקרים מוכיחים, אבל במבחן התוצאה נכשלנו.

צאגה מלקו: במבחן התוצאה יש רצח, אין מה לעשות, ויכול להיות לשנה 3, ולפני שנה היו 3, אותו מספר, אבל נשים נרצחות.

צאגה מלקו: אז מה נעשה?

צאגה מלקו: זאת הבעיה.

צאגה מלקו: הרבה מדברים גם על הגופים, ארגונים, פרויקטים, עמותות – אלה לא יפתרו את הבעיה.

צאגה מלקו: הבעיה פה צריכה להיפתר על ידי המדינה.

צאגה מלקו: הגופים, הפרויקטים יכולים לגייס כסף, למצוא תעסוקה לכמה אנשים, אבל זה לא פותר.

צאגה מלקו: הדבר הזה זה לא עניין של הקהילה בלבד, של עמותות או ארגונים וולונטריים מתנדבים, או משרד הקליטה בלבד או משרד העבודה והרווחה.

צאגה מלקו: זה מכלול של מערכות, המדינה צריכה לטפל.

צאגה מלקו: יש לנו שעתיים שידור ביום, בצהריים שעה ורבע ובערב יש לנו 35 דקות באמהרית ו-10 דקות בטגרינית.

מרינה סולודקין: אתם לא קוראים עיתונים, אתם לא מדברים?

מרינה סולודקין: רק רדיו יש לכם.

יעקב אדרי: יש מישהו שיכול להגיד לנו עלויות?

טאגה מלקו: עלויות זה מנהל חטיבה.

שמואל בן-צבי: זה במסגרת של קול ישראל וזה בעצם חלק מהשידורים בשפות לכל העולם, גם לחוץ לארץ וגם לעולים, לכן התקציב הוא כולל ואת התשובה יכולים לתת רק אלה שמתעסקים בזה, אנשי מקצוע.

יעקב אדרי: השר הרצוג ואני נוסיף תקציב לעניין הזה.

יצחק הרצוג: אני רק רוצה לציין שכהכנה לדיון הזה ובתיאום גם עם יושבי ראש הוועדות, דיברתי היום עם מנהל הרדיו, מר יוני בן מנחם, אני מניח שהוא ידבר איתכם על כך שייעשה מאמץ מיוחד בשידורים לעסוק בנושא הזה לתקופה ארוכה.

יצחק הרצוג: בתור השר הממונה על רשות השידור, אני חושב שזה כלי מרכזי למשפחות לשמוע, להבין, ולעבות את מה שאת עושה.

יצחק הרצוג: צריך לזכור שיש לנו גם שידור בטגרינית, שזה עוד שפה.

צאגה מלקו: אני רוצה לציין שלקהילה אין לה עיתונים.

צאגה מלקו: רוב הקהילה אפילו לא יודעת לקרוא ולכתוב באמהרית.

צאגה מלקו: עוד דבר שעולה, יש בעיה אחת מאוד בולטת, לאחרונה התערער האמון בין אנשי המקצוע לבני העדה.

צאגה מלקו: יש בעיה כזו ואנחנו מדברים על זה שיותר ויותר לנשים יש מודעות, הן מגישות תלונה, אבל אחרי זה מה נעשה?

גדעון סער: אני מתנצל.

גדעון סער: מאחר שאני לא מתכוון שזו תהיה הישיבה האחרונה בנושא הזה, אלה שלא הספיקו לדבר ידברו ראשונים בישיבה הבאה שתתקיים.

גדעון סער: אני רוצה לסכם את הישיבה.

גדעון סער: קודם כל, היו התפתחויות לטובה, אני רוצה לציין את זה, מאז הישיבה הקודמת.

גדעון סער: לא בכל הנקודות, אבל בנושא של עובדים סוציאליים ובנושא של עיר ללא אלימות ובנושא של המחקר ופרויקטים שהיו בקהילה.

גדעון סער: לא בכל הנקודות, יש כמה נקודות שפחות, אבל אני רוצה לומר את זה כדי שנראה שאפשר לשנות דברים.

גדעון סער: בראייה הכללית, הנתונים הם ברורים.

גדעון סער: יש עלייה גם במספר התלונות וגם במקרי הרצח, הכול ביחד מצביע על מצב חירום חברתי שיש לו קשר הדוק לבעיות של עלייה/הגירה והוא מחייב התגייסות הרבה יותר משמעותית ואני מעריך מאוד את השרים שהגיעו, אני חושב שהם גם באו עם יותר תשובות מפעמים קודמות וגם עם כוונות חיוביות, אבל צריך לעשות יותר.

גדעון סער: אני רוצה לפרט את הנקודות שלפי דעתי אפשר לשפר.

גדעון סער: קודם כל, עלה הנושא של צוות בין משרדי על ידי השר אדרי עצמו ועלו כאן, בהקשרים שונים, על ידי חבר הכנסת יולי אדלשטיין למשל הנושא של בעיות תיאום, וגב' נדיה חילו דיברה על התייחסות מערכתית.

גדעון סער: לפי דעתי צריך לקחת את הנושא הזה של בעיות קליטה של העדה האתיופית ולהקים לא צוות בין משרדי, אלא להקים צוות שרים מיוחד כדי שיהיה תיאום יותר גדול בין המשרדים לטפל בכמה נקודות, כי אלה נקודות שדי קל להזיז אותן, זה גם לא סכומי עתק וזאת ההמלצה שלי אליכם.

גדעון סער: אני בטוח שאתם שניכם אנשים מעשיים, תיקחו את העניין הזה וזה לא צריך להיות גם צוות רחב, 3 עד 4 שרים וזאת ההמלצה שלנו.

גדעון סער: דיברה חברת הכנסת קולט אביטל על תכניות לטיפול במסגרת משפחתית.

גדעון סער: אני חושב שזה נכון.

גדעון סער: חברת הכנסת מרינה סולודקין דיברה על נושא של קידום והעצמה של נציגי העדה עם השכלה ויכולות מקצועיות בשירות המדינה, בדירקטוריונים.

גדעון סער: זה מאוד מאוד חשוב.

גדעון סער: זה מאוד חשוב גם לשוויון עצמו, גם לתחושת השוויון, וצריך פה לקחת עוד דבר שצריך להגיד אותו, כל המקרים האלה גורמים לפגיעה בתדמית של עדה שלמה שהיא עדה טובה ומוציאה גם מצטיינים מקרבה, אבל המצטיינים הם מצטיינים-מהגרים, תמיד למהגרים יותר קשה לדור ראשון ויותר קל בהמשך, אז צריך לעשות מאמץ של אפליה מתקנת בנושאים האלה, לבעלי כישורים.

גדעון סער: אני לא מדבר על אנשים בלי כישורים.

גדעון סער: אני מדבר על בעלי היכולות המקצועיות ואם תיקחו את זה על עצמכם, וקל מאוד לעשות שיפור בנושא הזה, זה דבר מאוד חשוב.

גדעון סער: הוא לא קשור במישרין, אבל הכול קשור.

גדעון סער: נושא של רדיו וטלוויזיה בכלל וגם כממד מניעתי בנושא של מאבק באלימות.

גדעון סער: שמענו פה מגב' צאגה מלקו את אחוזי ההאזנה, זה מלמד על זה שהכלי הזה הוא מאוד אפקטיבי.

גדעון סער: העלתה גם חברת הכנסת מרינה סולודקין נושא של תדר נפרד ולימודי שפה ברדיו.

גדעון סער: התמזל מזלנו ששר הרווחה הוא גם השר שממונה על רשות השידור, ולפי דעתי, אני לא רוצה להגיד לך מה יעד הסיום, אבל לקחת את נושא הכלים השידוריים ולראות איך אפשר לתת יותר.

גדעון סער: בסופו של דבר, זה יתרום לכל המטרות הטובות שרוצים להשיג.

גדעון סער: בישיבה הבאה נתמקד גם בנקודה הזאת.

גדעון סער: אנחנו כמובן מקבלים את ההמלצה של חברת הכנסת זהבה גלאון.

גדעון סער: אני מבין שגם במידה מסוימת זה כבר קורה, של שילוב אותם ארגונים של העדה כסיוע וכהסתייעות בניסיון על ידי עבודת הממשלה.

גדעון סער: כנ"ל לגבי הדבר שהשר עצמו כבר דיבר, לגבי דוח שמידט, תכניות עם מחויבות, ליצור מחויבות של רשויות עם ריכוז גבוה של יוצאי העדה.

גדעון סער: לקחת את התכניות בנושא של נערים במסוכנות.

גדעון סער: מימון העובדים הסוציאליים – קודם כל זה טוב שיש תגבורת.

גדעון סער: אי אפשר לקבל כמצב קבע שזה לא נעשה מתקציב המדינה, אלא מתקציב הפרויקט ולזה צריך לחתור, לא רק להגיד 'בעתיד זה יהיה אחרת', אלא לראות באופן מעשי איך מגיעים לזה.

גדעון סער: בסופו של דבר, זה נטל שצריך להיות מוטל על המדינה.

גדעון סער: היא לא תוכל להיות במצב של הישענות על מקור מימון חיצוני שאנחנו לא יכולים לדעת גם כמה זמן הוא יימשך.

גדעון סער: נקודה אחרונה.

גדעון סער: גב' שולמית אסל דיברה על מעקב.

גדעון סער: יהיה מעקב.

גדעון סער: הדבר הכי חשוב בטיפול בנושאים האלה, ואנחנו מכירים את זה מנושאים אחרים שאנחנו מטפלים בהם, מעקב, המשכיות ורציפות בטיפול, כי זה מבטיח גם שלמשרדי הממשלה יש גם תמריץ.

גדעון סער: הם רוצים לעשות, אבל יש להם הרבה בעיות והרבה סוגיות וזה ממריץ את הנושא הזה.

גדעון סער: לכן היום בסוף חודש נובמבר, בהסכמת היושב ראש מיכאל נודלמן, במהלך מושב החורף, לקראת סוף מושב החורף, אני מציע, במחצית השנייה של חודש מרץ, ישיבת המשך לגבי כל הנושאים שעלו פה וכמובן שעלו בישיבה הראשונה.

גדעון סער: אני מאוד מודה לשרים שהם הגיעו, אני מתנצל שלא יכולתי לאפשר לכם להגיב, אבל אתם מבינים את האילוצים.

גדעון סער: תודה.