הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 83, 2007-10-22 11:30

גדעון סער: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

גדעון סער: על סדר היום הצעת חוק עבודת נשים תיקון הזכות להיעדר, התשס"ז-2007 של חברת הכנסת מרינה סולודקין ושלי, ואנחנו נמצאים בשלב של הכנה לקריאה ראשונה.

גדעון סער: אני רוצה בפתח הדברים לומר שאני קיבלתי על עצמי לקראת העברת ההצעה בקריאה הטרומית לתאם את הצעת החוק עם הממשלה.

גדעון סער: זה היה מבחינתי התנאי להעברת הצעת החוק בקריאה הטרומית בעצה אחת עם שר התמ"ת, השרה המקשרת ויושב ראש הקואליציה, ואני מתכוון לעמוד בזה, ולצורך העניין, כן, אני יודע שהתקבלה החלטה אחרת בוועדת שרים לחקיקה אבל היתה כמובן, במקרה הזה בחיוניות של העניין השתכנעו וביקשו את התאום הזה.

גדעון סער: לכן אני רוצה לקיים את הישיבה היום כדי לנסות להבין עד איפה אנחנו יכולים ללכת ביחד ואיפה אני יכול אם לא ייפתרו דברים אולי ללכת לרמה מיניסטריאלית ולנסות לפתור את הדברים.

גדעון סער: אבל אני חושב שביסוד הדברים הם מאוד מאוד צודקים ומאוד נכונים.

גדעון סער: ולכן אני גם מודה שאת העמדה הראשונית אני לא כל כך הבנתי.

גדעון סער: בעצם מה אומרת הצעת החוק, שני דברים.

גדעון סער: אותו ותק מינימלי שקיים בשרות המדינה, שהוא היום שנה, לא קיים בשוק הפרטי.

גדעון סער: בשוק הפרטי צריך ותק של שנתיים לצורך קבלת אותה זכות לחופשה ללא תשלום.

גדעון סער: אנחנו מדברים על חופשה ללא תשלום, אנחנו לא מדברים על משהו שהמעסיק מתחייב בו אלא על דבר שהוא בסופו של דבר נועד כדי לשמור את מקום העבודה לאישה, למרות שזה יכול להיות גם גבר במקרה הזה, ולא לכפות עליה את אותה החלטה, שהיא מאוד אכזרית במקרים מסויימים, האם לעזוב את מקום העבודה או לעזוב את הילד לפני שהיא מחליטה שנכון לעשות את זה.

גדעון סער: ובסופו של דבר הנשים שיולדות מטבע הדברים הן גם נשים צעירות בדרך כלל, ורבות מהן יכול להיות שאין להן שנתיים במקום העבודה.

גדעון סער: זה לא שהן נכנסו למקום העבודה בהריון אבל באיזה שהוא שלב הן נכנסו להריון, והתקופה של שנתיים, כשמדובר בעניין הזה, היא תקופה מאוד מאוד ארוכה.

גדעון סער: אז הנקודה הראשונה היא פשוט להשוות את אותו ותק שנדרש בין שוק פרטי לשוק ציבורי, ואני חושב שזה דבר מאוד הוגן.

גדעון סער: הנקודה השנייה היא דבר שקיים היום, שלפיו אורך החל"ת הוא רבע, תקנו אותי אם אני טועה, הוא רבע משנות הותק.

גדעון סער: לכן נגיד שהיא עמדה בקריטריונים של נכון להיום והיתה שנתיים היא לא יכולה להגיע לשנה כי רבע משנתיים זה חצי שנה.

גדעון סער: ואני חושב שאם יש עמידה בותק, כפי שאנחנו נקבע אותו או כפי שהוא קיים, אז הזכות לחל"ת היא לא צריכה להיות זכות שמותנית או מחולקת.

גדעון סער: היא צריכה להיות אותה זכות, הנטל שהיא מטילה על המעסיק הוא בסופו של דבר לא נטל כבד.

גדעון סער: זה נטל לא של תשלום, זה נטל של שמירת מקום העבודה לאותה תקופה.

גדעון סער: אבל המשמעות מבחינת ההורה היא משמעות מאוד מאוד גדולה.

גדעון סער: אני מזכיר שהצעת החוק נולדה בעצם בעקבות אחד הדיונים שהתקיים כאן בוועדה, והצגנו את זה בעצם כאחד המחסומים, או אם אנחנו רוצים להגיע לאיזו שהיא הגמשה של שוק העבודה כדי שניתן יהיה לשלב בין צרכים של הורות ושל אמהות עובדות לבין שוק העבודה אז הדבר הזה הוא אחד הדברים שהצבענו עליו כתיקון, לא מאוד מאוד מרחיק לכת אבל תיקון חשוב שיכול לעשות את זה.

גדעון סער: אז עד כאן ההקדמה.

רותי הורניק: הרשות לקידום מעמד האישה, למרות שהיא במשרד ראש הממשלה, רואה לפניה רק את טובת הנשים, זאת אומרת הגמשת שוק העבודה, כך שכמה שיותר נשים ישתלבו בשוק העבודה.

רותי הורניק: זה היעד, זאת המטרה וזה העקרון שעומד לנגד עינינו.

רותי הורניק: זאת אומרת זאת הסיבה שאנחנו תומכים בהצעה.

רותי הורניק: בנוסף לזה מאוד חשוב לנו שיוויון בין עובדות.

רותי הורניק: ואם המדינה דאגה לתת את הזכויות האלה לעובדות מדינה, על אחת כמה וכמה שהמדינה צריכה להחיל את הזכויות האלה גם על עובדות שעובדות במגזרים אחרים.

רותי הורניק: אלו שני הנימוקים לתמיכה שלנו.

יפעת מצנר: אני מאוד מברכת על ההצעה כמובן, אני חושבת שזה איזון נכון ומתבקש בין זה שנשים יכולות להאריך את חופשת הלידה מעבר לשלושה וחצי חודשים, האמת היא שזה קצת פחות, זה ארבעה עשר שבועות, זה כלום.

יפעת מצנר: אני מקבלת הרבה שיחות לשדולה של נשים שהן ממש מתלבטות מה לעשות, כי להעביר תינוק בין שלושה וחצי חודשים למטפלת זה לא מי יודע מה, והיא גם מרגישה שהיא צריכה עוד זמן.

יפעת מצנר: זה איזון נכון, כי אישה יכולה לבחור להישאר בבית עוד כמה חודשים, מצד שני באמת כמו שאמרת אדוני היושב ראש זה לא מכביד על המעביד, הוא לא צריך לשלם את זה.

יפעת מצנר: צריך לשמור לה את מקום העבודה ואסור לו לפטר אותה אחר כך גם למשך שישים ימים, זה לא שזה משהו שמכביד עליו יותר מידי.

יפעת מצנר: זה גם עושה איזון נכון בין משפחה לעבודה, שהשדולה ממש שמה לעצמה לנסות למצוא את הבלאנס, זה כאילו כמעט בלתי אפשרי לפעמים בין משפחה לעבודה, אני חושבת שזה חלק מזה, גם האפשרות לחל"ת לאישה שעובדת שנה, ולא שנתיים, וגם האופציה לקחת חל"ת יותר ארוך,

גדעון סער: זו בכלל שאלה אם צריך ותק מינימלי לצורך העניין הזה?

יפעת מצנר: זה שלב.

יפעת מצנר: החלופה, זאת אומרת מה שקורה בשטח זה שנשים שאין להן את התנאים הקשים האלה פשוט מתפטרות, לצורך טיפול בילד או בילדה, מקבלות את הפיצויי פיטורין, אם זה שנתיים פיצויי פיטורין של שנתיים ואם זה פחות אז בכלל פחות, ונפלטות משוק העבודה, ואחר כך מאוד קשה עד בלתי אפשרי לחזור.

יפעת מצנר: אז שוב, אנחנו פה שומרים אותן בפנים.

יפעת מצנר: ככה אני חושבת שזה מה שתעשה הצעת החוק הזהו.

יפעת מצנר: אני הייתי הולכת ומוסיפה עוד משהו לעתיד, לאפשר אולי לחזור לחלקיות משרה, שאם האישה רוצה לחזור לחצי משרה לדוגמא, בשלב הראשון לתחום את זה בזמן, אז לאפשר לה חזרה הדרגתית.

יפעת מצנר: ככה היא לא מתנתקת לגמרי, היא חוזרת לתקופה, היא מצליחה לשמור גם על שעות העבודה, היא גם יוצאת מהבית.

גדעון סער: אני לא יודע אם אני יכול בשלב הזה להתערב ביחסי העבודה בכזה אופן שיכפה על המעסיק החזרה חלקית, מכיוון שהמעסיק יכול להיות שיש לו צורך במשרה מלאה, ואז הוא שומר את מקום העבודה אבל באותו זמן הוא משתמש במישהי אחרת.

גדעון סער: לבוא ולהגיד אני כופה עליו שתהיה החזרה חלקית זה כבר שינוי תנאי המשרה שעליה אנחנו מבקשים לשמור.

גדעון סער: לכן אני לא משוכנע שזה לא עובר את המידתיות.

יפעת מצנר: זה לא בהצעה הספציפית הזו, אני חושבת על נוסח לעתיד, אולי לאפשר, לא לחייב, לאפשר אם התנאים מאפשרים את זה.

יפעת מצנר: אבל זה שוב כחלק ממגמה והצעת החוק הזו היא חלק מהמגמה של למצוא את האיזון, לא לפגוע יותר מידי במעסיקים, טענות שאנחנו תמיד שומעים שאם המעסיקים לא יעסיקו נשים, אז זה לא פוגע במעסיק, הוא לא צריך לשלם גרוש, הוא צריך אבל לשמור את מקום העבודה.

יפעת מצנר: וזה קיים גם היום, לא שינינו פה שום דבר.

יפעת מצנר: תודה רבה.

רונית תירוש: אדוני היושב ראש, החוק בעצם נועד רק לקצר את תנאי הסף לקבלת אותה זכאות?

רונית תירוש: אתה לא מתערב בתנאי הזכאות שהיו קיימים עד היום לגבי עובדת נעדרת.

גדעון סער: אני כן מתערב, מכיוון שיש שני תנאי סף שאני מבקש לשנות.

גדעון סער: אחד שבסקטור הפרטי הוותק הנדרש הוא כפול מבשירות המדינה.

גדעון סער: זה תנאי סף שאני רוצה להעמיד אותם על רף אחיד של שנה.

גדעון סער: הנקודה השנייה היא שתקופת הזכאות, תקופת החל"ת, היא רבע מתקופת הוותק.

גדעון סער: זאת אומרת, נגיד שהיא שנה אז זה שלושה חודשים, כקבוע בחוק.

גדעון סער: אני בא ואומר, אם היא עברה ברף תן לה את האפשרות למלוא תקופת החל"ת, כי אין בעצם הצדקה להפלות, אז היא עבדה שנה וההיא עבדה שנה וחצי, אז היא פחות צריכה להיות אם הילד?

גדעון סער: יש פה איזה דבר שאני מנסה לאזן בין החל"ת, שהיא מטיל חובה מאוד מצומצמת יחסית על המעסיק, והמשמעות בחיי המשפחה, מצד שני יש פה דבר שהוא לא מאוזן.

דבורה אליעזר: אני חייבת להגיד את העמדה הפורמלית של הממשלה, שהיתה להתנגד להצעת החוק, ואני אסביר גם את הטעמים.

גדעון סער: אחרי זה תסבירי גם באיזה תנאים הממשלה מוכנה לקדם את הצעת החוק.

דבורה אליעזר: אנחנו נדבר על הכל, אבל קודם כל אני רוצה להבהיר שבעצם הצעת החוק כפי שהיא מונחת היום משנה שלושה תנאים.

דבורה אליעזר: אחד הוא הנושא של הוותק, השני הוא נושא של היחס בין הוותק לבין תקופת ההיעדרות, והשלישי תקופת החל"ת, שכן לפי החוק היום תקופת חופשת החל"ת זה שנה מיום הלידה, כלומר זה לא ארבעה עשר שבועות.

דבורה אליעזר: זה דבר אחד.

גדעון סער: אין לי בעיה בעניין של עד שנה, אני מוכן לשמור על העקרון של עד שנה.

דבורה אליעזר: לגבי עמדת הממשלה אנחנו צריכים לזכור שכשאנחנו מדברים על חוק עבודת נשים, ליד הזכות להיעדר מעבודה יש לנו את הסעד דרסטי של פיקוח מינהלי על שני צעדים שבדרך כלל הם חלק מהפרורגטיבה הניהולית של המעביד, שזה צמצום בהיקף משרה או בהכנסה של העובדת, שיש השפעה לתיקון הזה גם לצמצום היקף משרה, כשאנחנו מדברים על השישים ימים שלאחר זמן ההיעדרות, ונושא הפיטורים.

דבורה אליעזר: על מנת שיהיו איזונים בתוך החוק נקבעים תנאים.

דבורה אליעזר: ולכן מכיוון שאנחנו מדברים על זכות היעדרות שלאחר חופשת הלידה, כלומר יש כבר חופשה בסיסית, ולאחר מכן אנחנו נותנים זמן נוסף להיעדרות אנחנו חושבים שההסדר החוקי, או הממשלה סברה שההסדר החוקי כפי שהוא מוצג היום בחוק הוא סביר.

דבורה אליעזר: מצד אחד אנחנו מדברים על עובדת ותיקה,

גדעון סער: איזה טעם אתם רואים, לאבחנה בין מה שקבוע לעובדי מדינה לבין מה שקבוע, האם הצרכים של האמהות בשירות המדינה הם חזקים יותר או משמעותיים יותר,

דבורה אליעזר: השאלה היא, כמה יכול המעביד לספוג?

גדעון סער: הוא לא סופג כלום.

דבורה אליעזר: קודם כל זה גם עניין כלכלי מכיוון שאתה מעסיק עובד אחר ויש השלכות על ההעסקה של העובד האחר שאתה מעסיק במקום, מבחינה כלכלית, וגם יש זכויות המוקנות למעביד.

דבורה אליעזר: הם גם בשוק העבודה, אין מה לעשות, יש להם חופש בדרך כלל לנהל את עסקם.

דבורה אליעזר: זה אחד.

דבורה אליעזר: מצד שני אנחנו חושבים שההצעה כפי שהיא מוצגת היום פוגעת לא רק במעבידים אלא במרקם יחסי העבודה במקום העבודה.

דבורה אליעזר: ולמה הדברים מתכוונים, לפי ההצעה כפי שהיא היום עובדת שמועסקת במקום העבודה עד שנה יכולה לצאת לחופשה במהלך שנה.

דבורה אליעזר: במהלך השנה הזאת תועסק עובדת או יועסק עובד אחר, שגם יועסק שנה במקום העבודה, ככה שיש לו בדיוק את אותו ותק שיש לאותה עובדת שיצאה.

דבורה אליעזר: השאלה עד כמה זה מוצדק ועד כמה זה ראוי שבחקיקה אנחנו נקבע למעביד את סדר העדיפויות, כלומר שהוא צריך להעדיף את העובדת הזאת, שגם עבדה שנה, בדיוק כמו העובדת הזאת שנכנסה במקומה, עד כמה אנחנו צריכים לשמור את מקום העבודה של אותה עובדת ולפטר את העובדת שנכנסה למקום העבודה במהלך השנה הזאת, כלומר שתי עובדות מועסקות במהלך אותה שנה.

גדעון סער: לא הבנתי את הנקודה האחרונה.

דבורה אליעזר: שוב, יש עובדת שמועסקת במקום העבודה שנה.

דבורה אליעזר: יש עובדת שנכנסה במקומה והיא נמצאת במקום העבודה גם שנה.

דבורה אליעזר: עכשיו יש לנו שתי עובדות באותו מקום עבודה עם ותק של שנה.

דבורה אליעזר: אנחנו בחקיקה קובעים סדר עדיפויות למעביד.

דבורה אליעזר: סדר עדיפויות שהוא יבחר בעובדת הראשונה.

דבורה אליעזר: ולכן אנחנו חושבים שהיחס בין ותק של העובדת לבין תקופת ההיעדרות הוא נקודה חשובה, הוא נקודה חשובה שמתייחסת לדרך שאנחנו רוצים לאכוף, אנחנו מדברים על אכיפה של יחסי עבודה כאן, אנחנו לא מדברים על אפשרות של העובד לפטר את העובדת.

דבורה אליעזר: העובדת צריכה להיקלט במקום העבודה לפי ההצעה.

דבורה אליעזר: ואלה שיקולים שגם בית הדין לעבודה כשהוא אוכף יחסי עבודה שוקל אותם וגם חוקים אחרים בדיני עבודה לוקחים אותם בחשבון, כמו חוק הגנה על עובדים חושפי שחיתויות וחוק שיוויון הזדמנויות בעבודה שקובעים שהסמכות של בית הדין לתת צו עשה צריכה להיות בין השאר מושפעת מיחסי העבודה ומהעסקה של עובד אחד באותו מקום העבודה.

דבורה אליעזר: לכן אני חושבת שבכל מקום, התכוונתי לומר את זה בלי לדעת את הסיכום שהיה במהלך הדיון, אני חושבת שבכל מקרה צריך לשמור על היחס בין ותק של העובדת לבין זמן ההיעדרות.

גדעון סער: אני רוצה להעיר הערה ואז לשאול שאלה.

גדעון סער: ההערה היא שלדוגמא שאת נתת, הדוגמא שאת נתת היא קודם כל מתארת מצב קיצון שבו מתקיימים שני תנאים.

גדעון סער: אחד שהעובדת בחרה את זמן החל"ת המקסימלי, ושתיים שמייד עם לידתה כבר באותו יום נכנסה עובדת חדשה.

גדעון סער: כמובן שזה שילוב שהוא באופן יחסי שילוב נדיר.

גדעון סער: התשובה לדילמה היא, שאנחנו רוצים לאפשר לשלב בין אמהות לעבודה.

גדעון סער: ואם אנחנו לא ניתן איזה שהוא אפשרות שהיא, עוד פעם, במקרה של החל"ת יותר קלה, כי היא לא כרוכה בתשלום, אז בעצם אנחנו לא ניתן את המענה שהחיים המודרניים מציבים בפני נשים.

גדעון סער: עכשיו אחרי שהערתי אני רוצה לשאול האם אני יכול להבין מדברייך שנושא הרבע אתם לא רוצים לקבל אבל שנושא ההשוואה אתם מוכנים לקבל?

דבורה אליעזר: אנחנו מוכנים לשקול.

דבורה אליעזר: בינתיים עמדת הממשלה היא להתנגד, ואם אנחנו נשקול את זה אז אנחנו צריכים להביא את זה לוועדת שרים להחלטת הוועדה.

גדעון סער: אני מבין.

דארין יעקב: מספר מלים, בעקבות השאלה שנשאלה כאן.

דארין יעקב: צריך לזכור שחקיקת המגן באה להבטיח זכויות מינימליות.

דארין יעקב: אין שום הצדקה להתערב יתר על המידה בחופש החוזים בין המעסיק לבין העובד שבא לעבוד אצלו.

דארין יעקב: לכן הדוגמא שנתנה דבי לגבי שתי העובדות שלשתיהן יש ותק שווה אני לא חושבת שבחקיקה יש שום הצדקה לבוא ולהגיד למעסיק תתחשב בזאת שיצאה לחופשת לידה בגלל שהיא נמצאת בשלב או במעמד של אמהות ולא לתת לעובדת השנייה שיכול להיות שהיא מתאימה.

גדעון סער: אי אפשר לשים אותנו במשפט שלמה הזה.

גדעון סער: אנחנו לא מדברים על העובדת השנייה.

גדעון סער: אנחנו מדברים על הגנה על העובדת שילדה.

דארין יעקב: זה נכון, אבל יש להתחשב בתקופת הותק.

דארין יעקב: אם אנחנו לוקחים מצב שיש לה מה שיש היום בחקיקה, שזה שנתיים, לעומת מצב של שנה, זה לא אומר שאתה לא מתחשב.

גדעון סער: אני רוצה לשאול לעניין הרבע, נניח שהיא מועסקת שנה, משמעות הרבע היא אחרי חופשת הלידה?

גדעון סער: זאת אומרת תקופת הזכאות לחל"ת היא שלושה חודשים לאחר- - -

דארין יעקב: לפי התיקון היום, לפי סעיף 7.ד עובדת יכולה לקחת חל"ת בתום חופשת הלידה אך לא יותר משנים עשר חודשים מיום הלידה.

דארין יעקב: ככה שאם יהיה תיקון זה יחול מתום חופשת הלידה ועד שנה מיום הלידה.

גדעון סער: זה ברור לי שאנחנו מגיעים עד לשנה מיום הלידה, אני שואל שאלה אחרת, החל"ת, תקופת החל"ת, הרבע הנוסף הוא בנוסף לארבעה עשר שבועות של תקופת הלידה?

דארין יעקב: נכון.

גדעון סער: זאת אומרת, אם הותק שלה נכון למצב המשפטי היום הוא שנה, היא מקבלת שלושה חודשים לחל"ת?

דארין יעקב: כן.

דארין יעקב: הורדת הותק מאפשרת ליותר נשים להיכנס למעגל אבל שינוי היחס, רבע, שליש, חצי, הוא בעצם מאפשר לה לקחת יותר חודשים, לקחת חל"ת יותר ארוך.

דארין יעקב: אלה שתי שאלות שונות.

גדעון סער: את אומרת שבתנאי הסף פה, אני מכניס יותר זכאיות אבל אני לא מרחיב את האופציה השנתית.

דארין יעקב: כן.

דארין יעקב: בתנאי הסף, צריך לקחת בחשבון את המעסיק, כדי שלא נפגע יתר על המידה במעסיק.

דארין יעקב: אנחנו מעלים את הטיעון הזה כל הזמן אבל יש הצדקה לטיעון הזה.

דארין יעקב: בשאלה השנייה אנחנו אומרים כמה זמן ייקח, כמה ותק דרוש על מנת שהאישה הזאת תיקח שנה, שזאת שאלה אחרת, יכול להיות שהאיזון נמצא כאן, אבל לא בתקופה המינימלית לדעתי.

גדעון סער: זאת אומרת את גם רואה ברבע את הדבר היותר קשה מבין שני הדברים?

דארין יעקב: ההיפך, אני רואה בוותק את הדבר היותר קשה.

גדעון סער: זו עמדה שונה מהעמדה של דבורה.

דארין יעקב: העמדה שלה היא לא לשנות את הוותק, כי אם אנחנו משנים את הוותק לשנה זה מאוד בעייתי.

דבורה אליעזר: אני אמרתי שצריך לשמר את היחס בין הוותק לבין תקופת ההיעדרות, גם אם ניתנת הזכות כשמדובר בוותק של שנה.

גדעון סער: דבורה ראתה ברבע את הנושא היותר קשה מבין שני הדברים, ואת רואה את נושא תנאי הסף כנושא היותר קשה?

דארין יעקב: אם אנחנו משמרים את הרבע זה לא משנה התקופה המינימלית, כי העובדת תקבל אותו דבר, היא תקבל רבע, מה שהיא צברה.

דארין יעקב: רק יותר נשים יקבלו.

גדעון סער: אז מה את חושבת שאפשר לשקול ומה את חושבת שאי אפשר לשקול?

דארין יעקב: אני חושבת שזה שיותר נשים ייכנסו, אני מסבירה מה ההשלכות של זה, זה שיותר נשים ייכנסו זה אומר שיש לך מצד שני את המעסיק ואת הזכויות שיש לו.

דארין יעקב: וזה שלא יותר נשים ייכנסו אלא שהן יקבלו יותר חודשים זה כבר האישה, כמה חודשים אנחנו נרצה לתת לה כדי שהיא תהיה עם התינוק.

דארין יעקב: ופה אני מבינה את הטיעון של האמהות וזה שרוצים לתת לה יותר חודשים.

דארין יעקב: אני לא הצגתי עמדה.

גדעון סער: אתן לא צריכות להרגיש לא נוח, יש עמדה מסויימת שנקבעה, צריך להיות תאום לפי הסיכום שעשיתי, אני מנסה להבין איך אתם רואים את העניין ובסוף הישיבה נציע איזה שהוא סיכום איך אנחנו יכולים להתקדם.

חזקיה ישראל: אנחנו מתנגדים להצעת החוק מהטעמים הבאים.

חזקיה ישראל: אחד, אני רוצה להתייחס לעובדה למה במדינה זה ככה, בשירות הממשלתי זה ככה, במגזר העסקי אחרת, העובדה היא שבמגזר העסקי שוקלים שיקולי עלויות יותר מאשר שקלו במדינה.

חזקיה ישראל: וזו הסיבה.

חזקיה ישראל: וזה בא לידי ביטוי גם במקומות אחרים, ואני חושב שזה גם לגיטימי לשקול שיקולי עלויות כי בסופו של דבר המגזר העסקי או העסק חי או מת בגלל שיקולים עסקיים ושיקולי עלויות.

חזקיה ישראל: אז זה לשאלה למה במדינה זה ככה ובמגזר העסקי זה שונה, אני חושב שזה היה השיקול, וזה גם רלוונטי, אני רואה את זה גם בדברים אחרים.

חזקיה ישראל: הערה שנייה מתייחסת לעובדה מה זה משנה.

חזקיה ישראל: המעביד לא משלם חל"ת כאילו, אז מה זה משנה.

חזקיה ישראל: שיריון מקום העבודה יש לו משמעות.

חזקיה ישראל: אני מדבר מזווית ראייה של המעסיקים.

חזקיה ישראל: השמירה על מקום העבודה, שיריונו, קליטת עובד או עובדת חדשה, לא מתמצת בעובדה שמישהו עזב, יצא לחופשת לידה, וישר אני קולט מישהו במקומו.

חזקיה ישראל: המעסיק צריך גם להכשיר את העובדים וגם להשקיע בנושא הזה.

חזקיה ישראל: ולכן יש לזה משמעויות.

חזקיה ישראל: כלומר זה לא נגמר בעובדה שאדם מגיע, נקלט, ובזה זה נגמר, והוא מייד עובד, מייצר ומתפקד כמישהו בעל ניסיון.

חזקיה ישראל: לניסיון ולוותק יש משמעות של ההצטברות של הניסיון, וגם במקומות אצלנו וגם במדינה הוותק מהווה נושא שהוא קרדינלי.

חזקיה ישראל: לכן אנחנו חושבים שהאיזון הקיים מצוי בחוק הקיים.

חזקיה ישראל: ואנחנו חושבים שלא צריך לשנות אותו לא בתנאי הסף ולא בוותק וצריך לשמור על האיזון בין האינטרס של המעסיק לבין האינטרס של העובדת.

גדעון סער: העמדה שלכם ברורה לגמרי ואני מבין את העמדה, אבל אם אני יכול להמשיך את הדיון שהתחלנו קודם בראיית

גדעון סער: כם מה יותר קשה.

חזקיה ישראל: מבחינתנו, שני הנושאים הם בעייתיים.

גדעון סער: הבנתי, בסדר.

סיגל סודאי: אני רוצה להוסיף לעניין הזה של המדינה.

סיגל סודאי: אלף המערך שונה, מבחינת בסיס, תשתית, אין בכלל מה להשוות מעסיק פרטי ומדינה, על אחת כמה וכמה כשאני מדברת על מעסיקים פרטיים שהם קטנים, זאת אומרת שיש להם שניים, שלושה, חמישה עובדים.

סיגל סודאי: הסיפור הוא שונה לגמרי אצלם.

סיגל סודאי: החישובים שלהם הכל זה על סכום אפס.

סיגל סודאי: ועכשיו להכשיר עובד חדש זה גם כן עלויות, לפרסם מודעת דרושים, כשהעובד המחליף הוא לא מספיק טוב אז צריך עוד פעם לחפש.

סיגל סודאי: בקיצור, יש לוותק ולניסיון, יש הכבדה כלכלית מעבר לזה שגם לא נהנים מהפירות של העבודה.

סיגל סודאי: ותק של שנה לעובדת לדעתי לא מספיק מבסס את המעמד שלה, לא מספיק מוכיחה את הכישורים שלה כדי שהמעביד יחליט, על אחת כמה וכמה כשמדובר בעובדת שהיא בהריון, מסיבות אובייקטיביות או סובייקטיביות, לא יודעת, המציאות מלמדת שנשים בהריון הן עובדות פחות מבחינה אפקטיבית מאשר עובדת שהיא לא בהריון.

סיגל סודאי: אתם לא אוהבים לשמוע את זה אבל זה נכון.

סיגל סודאי: אני לא מאשימה אף אחת כאן, אני מציינת מצב עובדתי.

גדעון סער: אני רק יכול להגיד לפרוטוקול שמהניסיון שלי עם נשים עובדות בהריון לא מצאתי שיש לטענה הזאת יסוד.

סיגל סודאי: על אחת כמה וכמה כשהן נעדרות על שמירת הריון, ולא מזמן תוקן החוק של שמירת הריון.

סיגל סודאי: זאת אומרת היא לא מספיק נמצאת במעגל העבודה כדי להוכיח ולבסס את המעמד שלה.

סיגל סודאי: אחרי שנה היא יוצאת לחל"ת של שנה, נראה לי לא מאוזן, לא ראוי, להיפך, זה רק לדעתי מוציא אותה ממעגל העבודה, יקשה עליה לחזור למעגל העבודה.

סיגל סודאי: עוד משהו, היבט נוסף שאני חושבת שאף אחד לא דיבר על זה.

סיגל סודאי: חל"ט של שנה, מי יכולה לקחת חל"ט של שנה, עובדת במעמד נמוך או בשכר מינימום או שהיא מפרנסת יחידה, חד הורית, איך היא תיקח חל"ט של שנה.

סיגל סודאי: נראה לי שיש שני מעמדות כאן של עובדים.

סיגל סודאי: מי יכול באמת לנצל את זה, מי שיש לה, או שיש לה תמיכה כלכלית מהבית או שהיא במעמד מאוד מאוד מכובד שממילא המעביד לא ירצה לאבד אותה אם היא כל כך טובה.

גדעון סער: קודם כל, בלי להיכנס לתיזה הזאת על כל רבדיה, היא לא חייבת לקחת שנה, יכולה לקחת חודש, יכולה לקחת חודשיים, יכולה לקחת עד לשלב שבו היא תרגיש שהיא לא עוזבת בטרם עת את הילד.

גדעון סער: הזכות המקסימלית היא עד שנה, אבל יש הרבה נשים,

סיגל סודאי: אני מבינה את זה, אבל מי יכול לנצל את הזכות הזאת, זו זכות שלמעשה מי שיכול לממש אותה זה במעמד מאוד מסויים.

סיגל סודאי: זו דעתי.

סיגל סודאי: יש לי עוד בעיה עם הנושא הזה של עובדות שלא מודיעות במועד או עד הרגע האחרון למעסיק מתי הן יוצאות לחופשה ללא תשלום.

סיגל סודאי: המעביד לא יודע להעריך מראש אם הוא צריך להכשיר עובד לפני.

סיגל סודאי: אני רוצה לקשור גם כן את ההיבט הזה שהמעביד תהיה לו אפשרות מראש להיערך.

סיגל סודאי: וגם לגבי החזרה, החוק מה שאומר שהמעביד צריך, מרגע שהיא מודיעה, נניח שהיא לקחה חופשה ללא תשלום של חצי שנה והיא רוצה לקצר אותה, המעביד תוך חודש יכול לקבל אותה חזרה.

סיגל סודאי: עכשיו בינתיים הוא הכשיר מישהי אחרת, או שהוא קבע איתה איזה שהוא חוזה לזמן קצוב, ועכשיו הוא צריך להפר את זה.

סיגל סודאי: תמיד אפשר להכניס בתוך החוזה סעיף מילוט שאם העובדת תרצה לחזור לפני חופשת לידה, אבל זה לא טוב, זה לא ניהול נכון, זה פוגע בגמישות שלו ואת היכולת לכלכל את הצעדים שלו לעתיד.

סיגל סודאי: דבר נוסף, כשהעובדת המחליפה תיכנס להריון, יהיה לי קשה אחר כך לפטר אותה אחרי שנה בגלל המגבלה של החוק.

סיגל סודאי: אם היא באה להחליף מישהי אחרת ומישהי יצאה לחופשת לידה של שנה, מישהי ממלאת את המקום שלה והיא בינתיים בהריון.

סיגל סודאי: יש לי בעיה, אני לא יכולה להיתקע עם שתי עובדות, כשאין לי תפקיד חלופי לתת, על אחת כמה וכמה כשמדובר במעסיקים קטנים.

גדעון סער: תודה רבה סיגל.

גדעון סער: לפני שאני ממשיך את הדיון, אני רוצה להעיר הערה אחת.

גדעון סער: אם מדינת ישראל היתה נותנת פתרון לילדים או למעשה אני יכול להגיד תינוקות, זאת אומרת כאשר האישה חוזרת לשוק העבודה יש לה פתרון מדינתי לטיפול בילדים אז מה שאמרת קודם הוא היה נכון, דהיינו שלמעמד מסויים זה נכון.

גדעון סער: במצב הקיים זה בדיוק הפוך.

גדעון סער: זאת אומרת, האישה ממעמד סוציו-אקונומי גבוה אדישה להוצאה הכלכלית של הטיפול בילדים ולכן אין לה את הדילמה, והאישה מהמעמד הסוציו-אקונומי נמוך היא לא אדישה לעניין הזה ולכן הרבה פעמים החל"ת, כשהיא מתחשבת בשכר העבודה לעומת ההוצאה של הטיפול בילדים, לפעמים הפער שלילי, לפעמים הפער מאוזן, תראי כמה עולה מטפלת, כמה עולה מעון, כמה משתכרות אלה שאת אומרת, ממעמד סוציו-אקונומי נמוך, ותראי שהטיעון הזה הוא טיעון די חלש.

רונית תירוש: אדוני היושב ראש, קודם כל אני מתנצלת שאני אדבר ואצא.

רונית תירוש: אני די חוככת בדעתי עם מי כאן צריך להיטיב, ואני רוצה בהגינות, בעקבות דברים ששמעתי קודם, לומר משהו על הסקטור הפרטי, שהוא מנוגד באופיו לסקטור הציבורי.

רונית תירוש: הסקטור הפרטי הוא תחרותי, הוא מאוד מקצועי, אין שם אבטלה סמוייה, הדברים בלשון מאוד בוטה הייתי אומרת מתוקתקים כמו שצריך.

רונית תירוש: הלוואי עלינו בשירות הציבורי.

רונית תירוש: לכן קשה מאוד להשליך או להסיק או לפעמים אפילו לרצות להשוות תנאים כי השיטות הן שיטות שונות לחלוטין.

גדעון סער: אפשר גם לתת לנשים בסטקטור הפרטי חופשת לידה יותר קצרה.

רונית תירוש: לא, יש איזה מינימום שהמדינה קבעה והוא מינימום נמוך לדעתי, אתה עוד הצלחת להעלות אותו בשבועיים, הלוואי ויותר.

רונית תירוש: אני לא מדברת על זה.

גדעון סער: זה דיני עבודה, פער בין זכויות בתחום העבודה, הזכויות הבסיסיות, זה דבר מאוד בעייתי.

רונית תירוש: אם יש פער וזה בדיני עבודה אז אין שום בעיה להעביר גם את החוק הזה.

רונית תירוש: הראיה שאפילו הממשלה אמרה בואו נחשוב איך עושים את זה.

רונית תירוש: אני לא יודעת מאילו טעמים שם, אבל אני רוצה לומר שלפעמים אנחנו ברצון שלנו לשיוויון, אני רואה את זה גם במערכת החינוך, זה מתחום אחר לגמרי, אנחנו פוגעים בסופו של דבר במצויינות, במקצועיות.

רונית תירוש: אני לא הסניגור של הסקטור הפרטי פה, וברור שאני רוצה ואעשה הכל לתמוך בכמה שיותר שיוויון לנשים וגם להקל עליהן, בוודאי אלה שנמצאות במהלך של גידול ילד צעיר וכו'.

רונית תירוש: אבל אם להיות הגונים ולעשות את הדיון הגון ומאוזן ומעמיק אז נורא קל, כולנו נשים, קדימה בואו נצביע בעד.

רונית תירוש: אבל צריך גם לחשוב שלפעמים אנחנו עלולים לשפוך תינוק עם המים כאשר אנחנו מנסים ללכת על הליך שיוויוני אבל לא רואים באיזו סביבה ההליך הזה הולך להתנהל.

רונית תירוש: ובמקרה הזה יש הבדל מאוד מהותי.

רונית תירוש: אמרתי משהו, אף אחד לא התרעם עלי, אבטלה סמוייה.

רונית תירוש: תאמין לי, אם שלוש פקידות תיעדרנה משרד החינוך לא היה נופל.

רונית תירוש: אני אקח את זה רק על משרד החינוך עכשיו.

רונית תירוש: בסקטור פרטי זה לא יעבוד, שם אם היא לא מגיעה חמש דקות אני לא יודעת מה היא חוטפת על זה.

רונית תירוש: לא שזה טוב או רע.

רונית תירוש: וגם התוצרים הם תוצרים אחרים.

רונית תירוש: אז זה רק בשביל להכניס עוד איזה פן או נדבך מעמיק יותר לדיון, שעל פניו כולנו בעד, מבחינת שיוויון לנשים.

רונית תירוש: ואני ממש מתנצלת שאני לא אשמע את התגובות על זה, אבל בטח יהיה עוד המשך דיונים.

רונית תירוש: תודה רבה.

מרינה סולודקין: אני חושבת שהחוק שלנו מאוד חשוב, משתי בחינות.

מרינה סולודקין: קודם כל זה גם עידוד של ילודה בסקטור שעובד.

מרינה סולודקין: אני חושבת שזה מאוד חשוב.

מרינה סולודקין: חזרתי עכשיו מועידה בקפריסין בנושא העתיד של מדינת ישראל, ובין התסריטים שלטון גם יהיה חרדי, אז לעודד את הילודה בסקטור של עובדות זה מאוד חשוב.

מרינה סולודקין: כי אני חושבת שיש לנו ילודה יותר גבוהה מארצות מפותחות, אבל גם אפשר יותר.

מרינה סולודקין: שלושה ארבעה ילדים אצל חילונים שעובדים במקומות השונים.

מרינה סולודקין: כל תהליך ההריון יהיה אחר, אם האישה יודעת שיש לה זכויות, ולכן אני חושבת שקיצוץ של ותק בשנה, זה חיוני והכרחי.

מרינה סולודקין: אני שמעתי את הטיעונים של החברה שלי רונית תירוש.

מרינה סולודקין: תראי, לומר שבסקטור ציבורי עובדים פחות טוב מאשר בסקטור הפרטי אני לא יודעת.

מרינה סולודקין: מי עובד פחות טוב, מורה בבית ספר עובד פחות טוב?

מרינה סולודקין: אני לא יודעת, איך אפשר לומר.

טלילה שחר רוזנפלד: אנחנו מדברים פה המון על המדינה אז אני רוצה להתייחס בכמה נקודות.

טלילה שחר רוזנפלד: אנחנו באמת תמיד משתדלים לעשות יותר מהחוק ככל האפשר בשביל העובדים והעובדות שלנו.

טלילה שחר רוזנפלד: אנחנו רואים בזה איזה מינימום, ולא כמו שנאמר פה שהחישובים שלנו על סכום אפס, זה חשוב לזכור שגם לנו יש, זה גם כרוך לפעמים במאמצים ולפעמים יש לזה איזו שהיא עלות וכן נעשה פה איזה שהוא מאמץ מתוך החשיבות של הנושא.

טלילה שחר רוזנפלד: לשם תיקון, מדברים פה על להשוות לסקטור הציבורי.

טלילה שחר רוזנפלד: בשירות המדינה מספיקים עשרה חודשים, ולא שנה, כדי לקחת חל"ת, ואז יש איזה שהוא חישוב של תשעה חודשים מראשית השבוע השביעי, זה יוצא כמעט אחד עשר חודשים בסופו של דבר.

טלילה שחר רוזנפלד: מי שיש לו יותר אז זה הולך לפי החישוב הרגיל של רבע עד מקסימום שנה.

טלילה שחר רוזנפלד: אז זה קודם כל אם רוצים להשוות.

טלילה שחר רוזנפלד: גם אצלנו כפי שנאמר כאן, לא כולן לוקחות את המקסימום, זאת אומרת זה שאפשר לקחת שנה זה לא אומר, כל אחת עושה את החישובים שלה, בתוך המשפחה עושים את החישוב אם אפשר לקחת חודש, חודשיים, זה לא אומר שמעכשיו כולם לוקחים, כמובן על השוק הפרטי אני בכלל לא מדברת, אני רק רוצה להראות איך המצב אצלנו.

טלילה שחר רוזנפלד: ממש בשולי הדברים, בגלל הדברים שנאמרו כאן על ידי חברת הכנסת תירוש, ואני שמחה שחברת הכנסת סולודקין יצאה להגנתנו, באמת אני יודעת שנורא אופנתי להגיד שהשירות הציבורי לא יעיל והשוק הפרטי נורא יעיל, אני לא יודעת כמה זה נבדק באמת, ובעיקר בשנים האחרונות כשהשירות הציבורי מאוד מתייעל ומעסיק הרבה אנשים מאוד מקצוענים ומתמחים בתחומם, ואני גם לא יודעת בדיוק איך המצב בשוק הפרטי עם כל מיני העסקה של קרובי משפחה וכו'.

יובל יעקובי: הנחנו לממשלה להתנגד להצעת החוק הזאת, אנחנו חושבים שאין מקום להתערב פה מעבר, עוד פעם מהשיקולים שהנזק פה הוא יותר גדול מהתועלת.

יובל יעקובי: אני רוצה להזכיר לוועדה וליושב ראש שאישה שטרם צברה את הוותק של עשרים וארבעה חודשים יכולה לצאת לארבעה עשר שבועות חופשת לידה בתשלום.

יובל יעקובי: עוד פעם, צריך תמיד בהצעות החוק האלה שנוגעות לדיני עבודה, תמיד צריך לשאול את עניין המידתיות.

יובל יעקובי: אנחנו רואים פה מצב של באמת איזו שהיא פגיעה בשוק העבודה, מצב שאישה נכנסת להריון שלושה, ארבעה חמישה חודשים לפני שהיא התחילה לעבודה ויכול להרתיע מעסיקים מלהשאיר איזה שהוא פתח לניצול לרעה.

מרינה סולודקין: למה שר התמ"ת לא רואה את זה?

יובל יעקובי: אני נציג האוצר, נמצאת פה גם נציגת התמ"ת, אבל לממשלה יש עמדה להתנגד.

יובל יעקובי: ורק לגבי ההערה של המדינה שעוזרת לטיפול בילדים, אז אני רוצה להזכיר ליושב ראש ששבע מאות מיליון שקל תקציב בנושא הזה של מעונות יום.

גדעון סער: מה שקיצצתם עכשיו.

יובל יעקובי: לא קיצצנו, היתה דחייה של תכנית בשנת לימודים אחת.

גדעון סער: אתה יודע כמה משפחות מכלל האוכלוסיה יש להם פתרונות מסובסדים במדינת ישראל?

יובל יעקובי: אני יודע שבמערכת היו השנה שמונים ושלושה אלף ילדים.

גדעון סער: בוא אני אגיד לך מה הנתון.

גדעון סער: פחות מעשרה אחוז יש פתרון, סיבסוד מלא או חלקי.

גדעון סער: פחות מעשרה אחוז.

גדעון סער: זאת אומרת למעלה מתשעים אחוז אין שום פתרון שבו מעורבת המדינה.

גדעון סער: אז לכן לבוא ולהגיד, כדאי שתלמדו מה קורה בעולם, יש היום אמנת ליסבון שעד שנת 2014 שמו יעד ששבעים אחוז מהילדים עד גיל שלוש יהיו בפתרון מדינתי מבחינת טיפול בילדים בגיל הרך.

גדעון סער: הפיגור שלנו הוא פיגור מאוד משמעותי, ובסופו של דבר אתם צריכים לראות את זה גם בראיית היעד שלכם, שלעודד תעסוקה ולעודד תעסוקת נשים בפרט, וגם לעודד ילודה, או איך שמרינה הציגה את זה לעודד ילודה בסקטור שעובד, אז זה חלק מהמשוואה פה.

גדעון סער: הרבה פעמים החלטה קלה יכולה להיות בתחושה שהחוויה עם התינוק לא מוצתה לעזוב את מקום העבודה ולא לחזור בעצם לשוק העבודה, ולהפסיד את השנים האלה, ואני לא בטוח שבראייה המשקית זה הדבר הנכון.

יובל יעקובי: אני מסכים עם כל מה שאמרת לגבי העניין של גידול ילדים, אני חושב שהדרך של הארכת חופשת לידה לאישה שעדיין אין לה שנתיים במקום העבודה, מתן האפשרות להיעדר לאישה שטרם מלאו לה עשרים וארבעה חודשים במקום העבודה שלה, היא לא תוכל לצאת לשנה, אני חושב שזה משהו לא מידתי, שזה משהו מוגזם.

יובל יעקובי: אני חושב שלתת לאישה שטרם מלאו שנתיים למקום עבודתה, ארבעה עשר שבועות של חופשה בתשלום זה מידתי, אם כבר יש לה ותק של מעל שנתיים באמת אפשר לתת לה גם לצאת מעבר לזה.

יובל יעקובי: עוד פעם, זה עניין של מידתיות, אני חושב שזה יותר יפגע בשוק העבודה ובנשים שרוצות לעבוד מאשר יסייע.

יובל יעקובי: הדרך באמת לסייע היא כמו שאמרת שהבעיה תעזור בפתרון לנשים לילדיהן.

מאירה בסוק: אני כמובן בעד הצעת החוק אבל לצערי הנושא של האכיפה של כל החוקים בשוק הפרטי מתבצעת בצורה מאוד מאוד חלקית, ואני מפחדת שהחוק הזה זה יהיה בעיה קשה מאוד.

גדעון סער: אם החוק הזה יפורסם, הנשים תהיינה מודעות לזכויות שלהן.

מאירה בסוק: כן, אבל אני פשוט רואה את זה כל יום, והמגזר הפרטי במדינת ישראל לא שומר על החוקים, למרות כל החוקים שהכנסת מנסה לחוקק אותם.

דבורה אליעזר: לעניין הזה אני רק רוצה להגיד בקצרה שהממשלה, משרד התמ"ת, משרד האוצר ישבו עם ארגוני המעסיקים, שנים עשר ארגונים, ועם ההסתדרות הכללית החדשה, וגיבשו תכנית להגברת האכיפה.

דבורה אליעזר: היו מסקנות, אנחנו קוראים לזה ועדת ההיגוי לאכיפת חוקי עבודה, בין היתר יש גם את חוק עבודת נשים בתוך כל התכנית הזאת, ואנחנו בדרך לגיבוש חקיקה מתאימה ובנוסף לכך נוספו בשנה האחרונה מפקחים וסטודנטים שמסייעים למפקחים בנושאי אכיפה, אז ככה שאנחנו משתדלים ועושים מאמצים לתגבר את האכיפה וכל חוקי העבודה, כולל חוק עבודת נשים.

גדעון סער: תודה רבה, אני רוצה לנסות לסכם את הישיבה.

גדעון סער: קודם כל להתייחס לטענות שעלו על ידי נציגי המעסיקים.

גדעון סער: לא אמרתי שאין להצעת החוק משמעות.

גדעון סער: הגדירה את זה בצורה טובה סיגל סודאי, שאמרה שזה פוגע בגמישות בצורה מסויימת, אבל זה מגדיל את הגמישות של האמהות או של ההורים העובדים.

גדעון סער: הפגיעה היא לא גדולה, היא פגיעה מאוד מידתית בעינינו, אנחנו לא באנו וביטלנו את סעיף הותק, אנחנו לא עשינו דברים מרחיקי לכת, אנחנו באנו עם דבר שלפי דעתנו הוא מאוד מידתי, כי אנחנו לא יכולים לקבל, זה בעינינו אפליה לא סבירה שנוגעת לדבר מאוד מאוד יסודי, זאת אומרת הזכות לשלב בין הורות לעבודה זה כמו הזכות להורות או לעבודה.

גדעון סער: בעולם המודרני הזכות לשלב בין הורות לעבודה היא כמו הזכות להורות או הזכות לעבודה.

גדעון סער: ולכן אנחנו מאמינים בכל לבנו שהדבר הזה הוא נכון.

גדעון סער: אמרת את זה נכון, הוא פוגע במידה מסויימת בגמישות.

גדעון סער: הפגיעה היא לא פגיעה דרמטית, אבל המשמעות להורה היא כן דרמטית.

גדעון סער: זאת אומרת היחס פה הוא לא יחס אקוויוולנטי.

גדעון סער: עלו פה מצד הממשלה כמה נקודות מבט.

גדעון סער: מבאופן טבעי הרשות למעמד האישה, שתומכת, להתנגדות שהיא הבליטה היבטים שונים, יותר את הנושא של הרבע, יותר את הנושא של תנאי הסף.

גדעון סער: בסופו של דבר יש פה שלושה מרכיבים.

גדעון סער: אחד זה הנושא של ההשוואה, שתיים זה הנושא של הרבע, שלוש זה הנושא של העד שנה.

גדעון סער: הנושא של "עד שנה", מקובל עלי אגב, אנחנו לא רצינו להעלות את זה מעבר לשנה.

גדעון סער: לגבי שני הנושאים האחרים, אנחנו נצטרך לבוא בדברים עם השרים, בראש ובראשונה לפי דעתי שר התמ"ת, אבל אנחנו נבוא בדברים גם עם השרים האחרים, כדי לנסות ולהגיע כן לאיזו שהיא הבנה בנושא הזה.

גדעון סער: זה מה שאנחנו נעשה, כי בסופו של דבר אנחנו רוצים לעשות את הדבר הזה בתאום עם הממשלה, וגם לנסות לשכנע אותה.

גדעון סער: אז אחר כך אנחנו נעשה לנו איזו שהיא תכנית עבודה, איך אנחנו מתקדמים.

גדעון סער: בשלב הזה אני סוגר את הדיון, ואני קבע מועד נוסף אחרי שנקיים אינטראקציה מול הדרג המיניסטריאלי.

גדעון סער: תודה לכולם.