הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 55, 2007-05-21 10:30

רונית תירוש: בוקר טוב חברים.

רונית תירוש: ברשותכם, אנחנו נתחיל את הדיון החשוב הזה.

רונית תירוש: לצדי יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת גדעון סער, שניאות לאפשר לי לנהל את הישיבה הזאת.

רונית תירוש: לקחתי חלק בתחילתו של תהליך להגברת מודעות לנושא סרטן צוואר הרחם, שנגרם על ידי וירוס הפפילומה, HPV, שנמצא חיסון שיכול למנוע את ההידבקות בווירוס הזה ובמחלה הקשה הזאת, שאחוז התמותה ממנה הוא גבוה מאוד ומיד אנחנו נשמע פרטים.

רונית תירוש: אני שמחה לספר שנמצאות פה כל חברות הכנסת שלנו, שהגיעו, אבל מפאת היום העמוס הזה, שהוא יחיד בשבוע, בגלל חג השבועות, יש לחץ של ישיבות בוועדות נוספות והן בוודאי תצטרכנה לעזוב, כל אחת בתורה, במהלך הדיון, אבל אנחנו נמשיך את הדיון, כאשר בסיומו אנחנו נקווה לשמוע איזו שהיא בשורה מנציגי משרד הבריאות שנמצאים כאן.

רונית תירוש: נתחיל מיד עם מצגת קצרה, שיציג אותה פרופסור בורשטיין ולאחר מכן דר' שכטר, וזה יכניס אותנו מיד לדיון עצמו ולנבכי המחלה, הסכנות שלה והיכולת לעצור בעדה.

יעקב בורשטיין: תודה רבה על ההזמנה.

יעקב בורשטיין: בנושא של מניעת סרטן צוואר הרחם, על ידי החיסון, אני תמיד מתחיל עם התמונה הזאת של נזירות, מפני שלפני 250 שנה הסתבר שלנזירות אין סרטן צוואר הרחם.

יעקב בורשטיין: חשבו שזה בגלל שהן מתפללות הרבה, אבל מהר מאוד הבינו שזה לא העניין.

יעקב בורשטיין: מי שלא מקיימת יחסי מין, אין לה סרטן צוואר הרחם, אבל ברור שזה לא אקטואלי.

יעקב בורשטיין: המין האנושי כן מקיים יחסים.

יעקב בורשטיין: סרטן צוואר הרחם; מאז הסתבר לנו שהוא נגרם על ידי נגיף ולנגיף קוראים נגיף הפפילומה האנושי, HPV.

יעקב בורשטיין: כל המקרים של סרטן צוואר הרחם נגרמים על ידי הנגיף.

יעקב בורשטיין: כדי לגרום לסרטן, הנגיף צריך להגיע לצוואר הרחם.

יעקב בורשטיין: כפי שאתם רואים כאן, זה קורה במהלך קיום יחסים, והנגיף צריך להגיע לתוך התאים הבסיסיים בעור של צוואר הרחם, שם הוא מתחיל להתרבות.

יעקב בורשטיין: הווירוס הזה הוא מאוד שכיח, אבל רק אצל חלק מהנשים הנגיף הזה גורם בהמשך לסרטן.

יעקב בורשטיין: יש לו תכונות אונקוגניות, גורמות לסרטן.

יעקב בורשטיין: סרטן צוואר הרחם הוא גורם המוות השני בשכיחותו בנשים בעולם והראשון בשכיחותו בארצות מתפתחות, והמספרים האלה מסבירים למה השקיעו כל כך הרבה מאמצים וכסף כדי למצוא חיסון.

יעקב בורשטיין: גידול זה פוגע בנשים בגיל ממוצע 40, יש שיא נוסף בגיל 60.

יעקב בורשטיין: כלומר, מדובר על נשים צעירות, חלקן בעלות משפחה, לחלקן עוד אין להן משפחה.

יעקב בורשטיין: כל גידול הוא גידול, אבל זה גידול בנשים צעירות שכשהוא פוגע הוא יכול להרוס משפחות.

יעקב בורשטיין: חצי מיליון נשים בעולם חולות בסרטן צוואר הרחם כל שנה, חצי נפטרות.

יעקב בורשטיין: זאת אומרת, עם כל ההתקדמות של המדע, הרפואה, ההקרנות, הניתוחים, חצי נפטרות.

יעקב בורשטיין: זו ההצלחה הכי גדולה שלנו, וזה היום כשיש מניעה על ידי פאפס מיר, משטחים והכול.

יעקב בורשטיין: ניתן לטפל על ידי כריתת רחם רדיקאלית, שזה כריתת רחם ובלוטות לימפה וחלק מהנרתיק, אבל גם זה רק כאשר המחלה מוקדמת.

יעקב בורשטיין: בשלב מתקדם יש לתת קרינה עם כימותרפיה.

יעקב בורשטיין: שוב - כריתת רחם לבחורה צעירה, זה כמובן גורם לפגיעה בפוריות.

יעקב בורשטיין: בישראל יש נתונים מ-2002.

יעקב בורשטיין: התגלה סרטן צוואר הרחם ב-164 נשים.

יעקב בורשטיין: זה 6 ל-100,000 נשים.

יעקב בורשטיין: בארצות הברית זה 9 ל-100,000.

יעקב בורשטיין: להגיד לכם שהשכיחות בארץ היא באמת לא הכי גבוהה בעולם, היא בין הנמוכות.

יעקב בורשטיין: אבל זה לא הדבר היחידי שהווירוס גורם.

יעקב בורשטיין: כל שנה מתגלים בישראל כ-1,200 מצבים טרום סרטניים, שמכונים CIN 1,2,3.

יעקב בורשטיין: אלה המצבים שגורמים לסרטן צוואר הרחם, ולפחות 35,000 מקרים של יבלות.

יעקב בורשטיין: כל אלה נגרמים על ידי אותם זנים של הווירוס שקיימים היום בחיסון.

יעקב בורשטיין: כלומר, החיסון יהיה טוב לחלק גדול מהמצבים האלה, ולא רק ל-164 נשים שיש להם סרטן.

יעקב בורשטיין: רק לסבר את האוזן, המקומות שיש השכיחות הגבוהה ביותר של סרטן הם דרום ומרכז אמריקה, אפריקה וחלק ממזרח אסיה, ואלה כמובן ארצות שייהנו הכי הרבה מהחיסון.

יעקב בורשטיין: איך אנחנו היום מונעים סרטן צוואר הרחם?

יעקב בורשטיין: יש מערכת של פאפס מיר, שבישראל איגוד הגניקולוגים המליץ לעבור כל שלוש שנים, פרוסקופיה, שזה הסתכלות על צוואר הרחם, ביופסיות וטיפול שהטיפול היום הוא כריתת לולאה, טיפול טוב, אבל זה טיפול כירורגי, עם הסיבוכים, דימומים, פגיעה מסוימת בהריונות, לידות מוקדמות.

יעקב בורשטיין: זה מה שיש לנו היום, זאת מניעה משנית, ויש לה חסרונות רבים.

יעקב בורשטיין: אבל יש חיסון שהוא דבר יותר טוב.

יעקב בורשטיין: איך הגיעו לחיסון?

יעקב בורשטיין: אנחנו יודעים כבר שנים רבות שיש וירוס שגורם לסרטן.

יעקב בורשטיין: למה לא פיתחו את זה קודם?

יעקב בורשטיין: כי הווירוס מסרטן.

יעקב בורשטיין: היה צריך למצוא דרך ליצור את ה'דמוי וירוס', בלי החומר הגנטי שלו.

יעקב בורשטיין: השיטה הזו, הדרך הזאת שיצרו אותה היא פריצת דרך עצומה שב-2006 זכתה לכינוי פריצת הדרך הרצינית ביותר.

יעקב בורשטיין: שימו לב לתמונה הזאת: זה הנגיף עם החומר הגנטי שלו ופריצת הדרך היתה יצירת חלקיק דמוי נגיף שמכיל את החלבון הקפסיד החיצוני, בלי ד.נ.א.

יעקב בורשטיין: זאת אומרת, הוא לא גורם לסרטן.

יעקב בורשטיין: הגוף מזהה אותו כמו וירוס, יוצר נגדו נוגדנים ובפעם הבאה שתהיה המחלה, הוא כבר יהיה מחוסן.

יעקב בורשטיין: החיסון היום, גארדסיל, זה שאושר בארצות הברית ובמקומות אחרים בעולם, הוא למעשה נגד ארבעה זנים, 16 ו-18 שגורמים לסרטן צוואר הרחם (מצטער שאני אומר את כל המספרים האלה, אבל הם חשובים) ומצבים טרום סרטניים וסוגים 6 ו-11 שגורמים ליבלות.

יעקב בורשטיין: צריך להזריק 3 מנות תוך ששה חודשים, כמו נגד צהבת מסוג B.

יעקב בורשטיין: החיסון הוא בטוח, הוא לא גורם סיבוכים או מחלות גם לטווח ארוך.

יעקב בורשטיין: נוסה עד עשר שנים.

רונית תירוש: מה עלות החיסון?

יעקב בורשטיין: אני מיד אגיע.

יעקב בורשטיין: אני רק רוצה להגיד שהחיסון הוא יעיל ביותר.

יעקב בורשטיין: 100% הצלחה בטרום סרטן והדה-נוקרצינון C2.

יעקב בורשטיין: לא רק סרטן צוואר הרחם, גם חצי ממקרי סרטן הפות וחלק גדול מסרטן האנוס יימנעו על ידי הנגיף, וזאת מחלת המין השכיחה ביותר, עם ההוצאה הכספית הגדולה ביותר.

יעקב בורשטיין: היא אושרה ב-70 מדינות, כולל ארצות הברית, בהליך מזורז.

יעקב בורשטיין: גם בארצות הברית, גם בקנדה זה אושר.

יעקב בורשטיין: האיגוד האמריקאי למלחמה בסרטן המליץ לתת.

יעקב בורשטיין: באוסטרליה, צרפת, גרמניה, איטליה וארצות הברית.

יעקב בורשטיין: עד איטליה (במצגת) זה במימון ממשלתי, בארצות הברית זה במימון חברות הביטוח.

יעקב בורשטיין: הוא נמצא בתוכנית חיסוני שגרה לקבוצות הגיל שציינתי פה.

יעקב בורשטיין: אגב, בטקסס ובקנטאקי יש חוק שמחייב את הבנות לקבל את החיסון, אחרת לא יוכלו להיכנס לבית הספר.

יעקב בורשטיין: היה על זה דיון של ועדת האתיקה, כי זה באמת קצת מוגזם, אבל זה רק מבטא כמה חשוב החיסון.

יעקב בורשטיין: אני מגיע לישראל: החיסון הוגש לרישום, מיד ביוני 2006, עם אישור ה-FDA.

יעקב בורשטיין: עדיין לא הסתיים הליך הרישום, למרות שהחיסון אושר על ידי הוועדה המייעצת.

יעקב בורשטיין: המועצה הלאומית למיילדוּת וגניקולוגיה שמייעצת למשרד הבריאות, שדר' פישר, דר' שכטר ואנוכי, היינו שם, קיימה מספר ישיבות, והסיכום הוא שהחיסון יעיל ובטוח, הומלץ לרשום אותו.

יעקב בורשטיין: הכנסתו לשימוש על פי שיקולים כלכליים.

יעקב בורשטיין: האיגוד הישראלי למיילדוּת וגניקולוגיה דן בנושא, ההמלצה היא שמומלץ ליידע.

יעקב בורשטיין: רצינו שיהיה כתוב מומלץ לתת, אבל מאחר והחיסון עוד לא רשום ומחירו יקר, כפי שאני אציג מיד, סוכם על מומלץ ליידע והכי טוב לתת אותו בגיל ההתבגרות, לפני קיום יחסי מין, שאז הוא יעיל ביותר.

זהבה גלאון: זאת אומרת, לתת אותו פעם אחת?

יעקב בורשטיין: הטוב ביותר לתת אותו בגיל 12, 13.

יעקב בורשטיין: נותנים אותו 3 פעמים, כמו חיסון נגד צהבת, בתוך חצי שנה.

יעקב בורשטיין: אם את נותנת אותו בגיל 12, היום אנחנו יודעים שלפחות לעשר שנים הוא טוב, כנראה לכל החיים, כמו הפטיטיס, וזה עוד לפני שהבנות מקיימות יחסי מין.

יעקב בורשטיין: אז זה יתרון.

יעקב בורשטיין: זה גם יתרון כי זה לא מוטל על הרופא המטפל, עדיף סל החיסונים.

רונית תירוש: אתה מוכן לחזור על עלות של חיסון אחד?

יעקב בורשטיין: העלות, כרגע, כמה שאני יודע, 880 שקלים למנה, לפני הרישום.

גדעון סער: האם עשיתם הערכה תקציבית, כמה זה יעלה לחסן את כל קבוצת הגיל?

יעקב בורשטיין: זה בדיוק החישוב, כי משרד הבריאות ביקש מדר' פישר, ממני וממר גינצברג, שהוא הכלכלן, המחשב של ועדת הסל, לעשות את החישוב.

יעקב בורשטיין: חישבנו שהחיסון יהיה קוסט-אפקטיב כשמנה שלו תהיה פחות מ-110 דולרים, זאת אומרת בערך 440 עד 500 שקלים.

יעקב בורשטיין: בחישוב הזה הכנסנו הכול, גם כמה עולה לטפל בסרטן, גם כמה עולה לעשות פאפסמיר, קוניזציות.

יעקב בורשטיין: זה מה שנקרא חישוב Prequel, Quality Year.

יעקב בורשטיין: 110 דולר למנה.

יעקב בורשטיין: ברגע שזה יהיה 110 דולר למנה, זה מכסה גם את כל הדברים האחרים שאמרנו.

יעקב בורשטיין: כרגע, לפני הרישום, מחירו גבוה מאוד ותיכף אני אסביר גם למה.

יעקב בורשטיין: עשינו חישוב, חבר הכנסת סער, כמה צריך לחסן כדי למנוע מחלה?

יעקב בורשטיין: בישראל גיל החיסונים זה כיתה ח'.

יעקב בורשטיין: רוב החיסונים ניתנים בכיתה ח', ואפשר בהחלט להצטרף.

יעקב בורשטיין: אז בואו ניקח שכבת גיל, גיל 13, בערך 50,000 עד 60,000 בנות לשנה, כולל בנות מיעוטים וחרדים.

יעקב בורשטיין: למה אני מציין?

יעקב בורשטיין: כי עם החרדים אנחנו דיברנו והם ייתנו את זה רק לפני החתונה, אבל מתוכם 35,000 יחוסנו, 3 מה-50,000 האלה צפויות לפתח סרטן צוואר הרחם, 30 מצב טרום סרטני, 250 עד 500 קונדילומות.

יעקב בורשטיין: לא צריך לחסן את הבנים, כי יש מה שנקרא 'אפקט העדר'.

יעקב בורשטיין: גם אם 70% מתחסנות, צריך לעשות את החישוב, לדעתי זה בערך 10 מיליון דולר לשכבה.

גדעון סער: 10 מיליון דולר לשנתון?

רונית תירוש: כל שנה.

יעקב בורשטיין: זה החישוב שלנו, לפי 110 דולרים למנה.

גדעון סער: אם אתה עושה את זה צופה פני העתיד?

גדעון סער: זאת אומרת, מתחיל מנקודת זמן מסוימת?

גדעון סער: אז העלות היא לא דרמטית.

זהבה גלאון: כמה זה חוסך, נניח עד נקודת זמן מסוימת?

יעקב בורשטיין: ב-110 דולר זה יחסוך לקבוצת גיל הזו, זה ישתלם מבחינה כספית.

יעקב בורשטיין: זאת אומרת, זה לא יהיה הפסד.

זהבה גלאון: אבל אם אנחנו לוקחים בחשבון שבעוד כמה שנים X נשים תחלינה, עלות הטיפול בהן תהיה Y. אז השאלה כמה זה חוסך פעילות עתידית טיפולית בריאותית, מעבר לסבל?

יעקב בורשטיין: אני לא יודע אם אני יכול כרגע לענות לך על השאלה, אבל החיסון הזה חוסך 70% מכל הסרטנים, כמעט 100% מכל הקונדילומות, שזה יבלות, שזה טיפול כירורגי, וחלק גדול מהמצבים הטרום סרטניים.

שרה מרום שלו: אולי להתחיל מקבוצות סיכון?

יעקב בורשטיין: זו שאלה.

יעקב בורשטיין: בגיל 12 עוד קשה לדעת קבוצות סיכון.

יעקב בורשטיין: כמו שאמרתי, חרדים ייקחו את זה יותר מאוחר וכולי, אבל בגיל 12 קשה מראש להגיד מי תהיה קבוצת סיכון.

רונית תירוש: ברשותך, אני רוצה רק לחדד לאנשי משרד האוצר, כי בוודאי נידרש לשאלה של חברת הכנסת זהבה גלאון.

רונית תירוש: מה זה חוסך?

רונית תירוש: זה לא רק הטיפולים העתידיים באלה שחלו, זה גם קוטע פריון עבודה מכאלה שחולות ושלא נדע, גם כאלה שנפטרות כתוצאה מהמחלה.

רונית תירוש: לכן גם יש לזה נזק ומחיר למשק.

רונית תירוש: את זה רק משרד האוצר יכול לתמחר ואולי נראה שבסופו של דבר ההשקעה הזאת מתקזזת עם העלות העתידית, אילולא עשינו את החיסון.

יעקב בורשטיין: אני רוצה להגיד שכל הדברים האלה נכנסו לחישוב של מר גינצברג ממשרד הבריאות ושלנו, וחישבנו גם עלות וכולי, וב-110 דולר זה כבר משתלם למדינה.

יעקב בורשטיין: זה הסיכום של מי שמייעץ לשר האוצר.

רונית תירוש: זו נקודה שחשוב היה שתאמר איך הגעתם אליה.

יעקב בורשטיין: אגב, בישראל מאשרים תרופות מצילות חיים גם אם הן יותר יקרות.

יעקב בורשטיין: זה במדינת ישראל.

יעקב בורשטיין: אבל גם אם את לא מתחשבת בזה, 110 דולר זו נקודת האיזון.

יעקב בורשטיין: אתם רוצים שאני אענה על השאלה למה זה יקר בכל זאת?

יעקב בורשטיין: קודם כל, מדובר בפריצת דרך מדעית, חיסון שפותח בטכנולוגיה חדישה ומהפכנית של יצירת חלקיק דמוי נגיף וייצורו הצריך קניית הפטנט.

יעקב בורשטיין: הפטנט עלה להם הרבה כסף (חלק מהתשובות פה זה שאלות ששאלתי את החברה).

יעקב בורשטיין: שלבי הפיתוח היו יקרים ביותר, מעל מיליארד דולר, שכן הנגיף ניתן לאיתור בשיטות מולקולריות בלבד.

יעקב בורשטיין: ההשקעה הכבדה גרמה לכך שרק שתי חברות עוסקות בחיסון זה, האחרות פשטו את הרגל.

יעקב בורשטיין: כדי להוכיח יעילות ובטיחות, היה צורך במחקרים בעשרות אלפי משתתפות ומשתתפים.

יעקב בורשטיין: המחקרים בוצעו לפי כל כללי איגוד ה-Clinical Practice המקובלים כיום.

יעקב בורשטיין: זה עולה.

יעקב בורשטיין: המחיר בישראל נקבע בתיאום עם משרד הבריאות, כממוצע של המחיר ב-7 מדינות אירופאיות.

יעקב בורשטיין: כמובן שיהיו על זה ויכוחים ודיונים בחברות.

יעקב בורשטיין: החישוב הכלכלי, כפי שאתם אמרתם, צריך לקחת בחשבון את החיסון הנובע מהפחתת התחלואה בנשים צעירות וסקר צוואר הרחם.

רונית תירוש: נעבור למצגת נוספת שיציג אותה דר' אדווארדו שכטר.

אדווארדו שכטר: אני אדגיש כמה נקודות בקשר למחלה של ה-HPV ואני אנסה להסביר למה אין בעצם במדינת ישראל קבוצה שניתן להגדיר כקבוצת סיכון.

אדווארדו שכטר: אני גם רוצה להדגיש עד כמה לעוסקים בנושא הזה, החיסון הוא מהפכני.

אדווארדו שכטר: בעצם מדובר על חיסון ראשון שמונע סרטן ובהחלט מתייחסים לטכנולוגיה הזאת כאל טכנולוגיה שמצילה חיים ולא כאל חיסון שמשפר את איכות החיים.

אדווארדו שכטר: על הווירוס דיבר פרופ' בורשטיין.

אדווארדו שכטר: אני רוצה להדגיש שמדובר בעצם על מחלת המין השכיחה ביותר בעולם.

אדווארדו שכטר: המעבר של הווירוס הוא מאוד קל ולכן אחוז גבוה מאוד של אוכלוסייה נושאת את הווירוס ואי אפשר להגדיר איזה שהיא אוכלוסייה ספציפית שהיא בסיכון.

אדווארדו שכטר: במידה שאנחנו נחשפים לזנים המסוכנים, אנחנו יכולים להגדיר נגעים טרום סרטניים.

אדווארדו שכטר: זה נגע טרום סרטני של צוואר הרחם ואני רוצה להדגיש את העניין הטרום סרטני כי המתנגדים לחיסון טוענים שהעלות הנמוכה של הסרטן בישראל לא מצדיקה להכניס את החיסון.

אדווארדו שכטר: מתברר שאנחנו מתעסקים לא רק עם נגעים סרטניים, אלא קבוצה גדולה מאוד של נגעים טרום סרטניים שבהם אנחנו עושים את הטיפולים האלה, הכריתות המקומיות, שיש להם השלכה מבחינת הפוריות ותופעות לוואי.

אדווארדו שכטר: ההערכה שלנו שאנחנו מבצעים בערך כ-1,500 ניתוחים כיום לשנה לנגעים טרום סרטניים ולדבר הזה יש השלכה גם בריאותית, גם כלכלית, משמעותית.

אדווארדו שכטר: במידה שמפספסים את הטרום סרטני, אנחנו נתקלים בסרטן.

אדווארדו שכטר: כל התהליך הזה הוא תהליך מאוד ארוך.

אדווארדו שכטר: זה לוקח הרבה שנים מהחשיפה של הווירוס עד לסרטן.

אדווארדו שכטר: כלומר אם אנחנו נחסן היום אוכלוסייה, מדובר על השקעה לטווח ארוך של עוד עשרים-שלושים שנה, עד שנוכל למנוע את הסרטן.

אדווארדו שכטר: מחקרים שעשינו בארץ על נגעים טרום סרטניים מראים שיש לנו שכיחות של נגעים טרום סרטניים בדומה למערב.

אדווארדו שכטר: כלומר, במדינות שהכניסו את החיסון בצורה גורפת, לכל האוכלוסייה, יש אותה שכיחות של נגעים טרום סרטניים כמו שיש לנו.

אדווארדו שכטר: אנחנו גם רואים שיש עלייה משמעותית מאוד בעשור האחרון של נגעים טרום סרטניים, לפי מה שמדווח למשרד הבריאות.

אדווארדו שכטר: על הקונדילומות גם יש לנו נתונים.

אדווארדו שכטר: מתברר שלפחות על בסיס נתונים של קופת חולים מכב"י, כ-0.5 מהאוכלוסייה הבוגרת שלנו סובל מיבלות מין, כאשר אמנם זה לא משהו סרטני, אבל זה דורש הרבה טיפולים ועם הרבה תופעות לוואי ומאמץ כלכלי גדול מאוד.

אדווארדו שכטר: פרופ' בורשטיין דיבר על השכיחות הגבוהה של HPV וגידולים נוספים, שאנחנו גם נמנע עם החיסון.

אדווארדו שכטר: מתברר שהסיכוי להיחשף לווירוס בתחילת קיום יחסי מין הוא מאוד גבוה.

אדווארדו שכטר: בערך 60% מהנשים נחשפות לווירוס תוך חמש שנים מתחילת קיום יחסי המין.

אדווארדו שכטר: ההערכה היא שבאוכלוסייה הבוגרת, כ-80% מהאוכלוסייה נחשפת לווירוס במשך החיים.

אדווארדו שכטר: לכן כאשר אנחנו נחשפים לווירוס, אנחנו כבר בסיכון לסרטן, ולכן אי אפשר להגדיר אוכלוסייה ספציפית.

אדווארדו שכטר: בעצם כל האוכלוסייה שהיא פעילה מינית ובוגרת היא בסיכון לסרטן צוואר הרחם וליבלות מין.

אדווארדו שכטר: לכן השכיחות של הווירוס באוכלוסייה מאוד מאוד גבוהה.

אדווארדו שכטר: מדובר בגילאי ה-20, מעל 25% שאנחנו מוצאים את הווירוס בכלל האוכלוסייה, ומעל גיל 30 בערך, 10% מהאוכלוסייה נושאת את הווירוס.

אדווארדו שכטר: אלה מספרים אדירים.

אדווארדו שכטר: מדובר פה על תופעה מאוד רחבה ולכן הסרטן, אמנם הוא נדיר, גם נדיר במדינת ישראל, הוא תוצאה משנית של תופעה מאוד מאוד שכיחה שהיא נשיאת הווירוס.

אדווארדו שכטר: הגדוּלה של החיסון זה שהוא בא למנוע את נשיאת הווירוס.

אדווארדו שכטר: בקשר לזנים.

אדווארדו שכטר: טענה נוספת נגד הכנסת החיסון במדינת ישראל, זה שאנחנו לא יודעים במדינת ישראל איזה זנים גורמים לסרטן והחיסון סך הכול מכיל 4 זנים.

אדווארדו שכטר: מתברר שבכל העולם, כשבדקו את הזנים אשר גורמים לסרטן, הזנים של החיסון, ה-16 וה-18 אחראים לכ-80% מכלל החיסונים בכל היבשות וקרוב לוודאי שזו תופעה אוניברסלית וגם בישראל הזנים האלה רלוונטיים.

אדווארדו שכטר: מחקרים פרלימינאריים, שבוצעו בישראל, גם מראים שאצלנו רוב הנגעים הממאירים והטרום ממאירים נגרמים על ידי הזנים של החיסון.

אדווארדו שכטר: בנוסף, מחקרים פרלימינאריים מראים שהשכיחות של ה-HPV באוכלוסייה הצעירה שלנו גבוהה מאוד, בדומה לעולם המערבי, ולכן אנחנו חושבים שלתת את החיסון בישראל, למרות השכיחות הנמוכה של הסרטן הפולשני, הוא מאוד רלוונטי, בבחינת מניעה גם של יבלות וגם של נגעים טרום סרטניים, וגם מניעה של ה-70 הנשים (בערך) שנפטרות בשנה בגלל הסרטן הפולשני.

אדווארדו שכטר: את רוב הנשים האלה נציל.

רונית תירוש: כדי שלא נישאר ברמה התיאורטית, נמצאת איתנו גב' לבנה אלמקייס, שחוותה את החוויה הקשה הזאת, של להיות חולה במחלת הסרטן של צוואר הרחם והיא מוכנה לשתף אותנו בטרגדיה שהיא עברה ואנחנו שמחים שהיא איתנו ושהיא החלימה.

רונית תירוש: והרבה בריאות מאחלים לך.

רונית אלמקייס: אני חליתי לפני שנתיים בסרטן צוואר הרחם וגיליתי את זה בבדיקה שגרתית.

רונית אלמקייס: לא כאב לי כלום.

רונית אלמקייס: הלכתי לרופא לקבל כוס חלב וקיבלתי פרה.

רונית אלמקייס: תוך 3 שבועות הכניסו אותי לניתוח, כרתו לי את הרחם, בלוטות הלימפה וכל מה שכרוך בזה.

רונית אלמקייס: אני אמא ל-4 ילדים וגיליתי את זה אחרי שילדתי, אבל אני אומרת היום שחייב, אין כאן שאלה של האם, לעשות את החיסון הזה.

רונית אלמקייס: זה לא חיסון שמונע משהו קטן ואחר כך זה חוזר, אלא זה חיסון שאומר 'אני לא אחלה'.

רונית אלמקייס: זה כמו צהבת, אדמת, חזרת.

רונית אלמקייס: תינוק נולד, עושים לו את החיסונים האלה, בבית הספר.

רונית אלמקייס: הילדים בגיל 12, לעשות את החיסון הזה, ולמה?

רונית אלמקייס: כי היום זה לא כמו פעם.

רונית אלמקייס: פעם היינו מקיימות יחסי מין בגיל 18, 20.

רונית אלמקייס: היום הילדות בגיל 12 כולן, כולן מקיימות יחסי מין.

רונית אלמקייס: אף אחת לא בוחלת בשום אמצעי ואין להם גם את המודעות הזו, של 'אם אני אקיים עם פלוני או אלמוני', הן מתאהבות ורצות עם זה.

רונית אלמקייס: לעשות את זה בגיל 12.

רונית אלמקייס: נכון שזה טיפה יקר, אבל לא מסתכלים על זה, לא מסתכלים.

רונית אלמקייס: לי יש ילדה בת 6 היום.

רונית אלמקייס: היא, בגיל 12 תעשה את החיסון הזה.

רונית אלמקייס: אמא שלי בת 60, אמא שלי, כל יום שהיא חיה זה נס.

רונית אלמקייס: אמא שלי חולה, גילו לה את זה, מאוחר מאוד, ואם היא תישאר בחיים עוד יומיים-שלושה זה הרבה.

רונית אלמקייס: אני אומרת, היום לאשר את החיסון הזה (בוכה).

רונית תירוש: אנחנו נאפשר ללבנה להירגע, אבל הקריאה שלה מאוד ברורה.

רונית תירוש: לא לעשות כאן שיקולים כספיים, על חיי אדם.

רונית תירוש: זה לא משנה אם זה 70 בנות שיכולות לחלות בזה ונפטרות מזה בסוף, או אישה אחת, נערה אחת.

רונית אלמקייס: בעיתון כתוב, כשמדברים על זה, אז אומרים 70, אבל זה לא 70.

רונית אלמקייס: כל אישה זה אמא, זה ילדים, זה משפחה.

רונית אלמקייס: הילדה שלי היתה בת 4, אני זוכרת שהיא כל הזמן דאגה לי, 'אמא, אל תרימי את זה', 'אמא, אני דואגת לך', 'אמא, את לא חולה?' 'אמא, את לא הולכת לבית חולים?

רונית אלמקייס: ' היום היא בת 6, מה היא חוותה בגיל 4?

רונית אלמקייס: בואו נמנע את זה.

רונית תירוש: אין ספק שהמחיר הוא מאוד גבוה, מעבר למה שאפשר לתמחר באופן שקוף וברור.

רונית תירוש: זו פגיעה בילדים שחווים.

רונית תירוש: אני ראיתי סרטון קצר שלבנה מתראיינת והילדים לצדה, ולחשוב שהם חוו איתה את החוויה הזאת.

רונית תירוש: אף אחד לא מצפה מילדים כאלה שיוכלו לתפקד, לא בגן הילדים, לא בבית הספר.

רונית תירוש: אחר כך המדינה תשקיע בהם בתגבורים, בשיעורי עזר.

רונית תירוש: זאת אומרת, ההשלכות של זה הן כל כך רבות ורחבות, שאין לי ספק שתמחור נכון, גם אם נסתכל על זה רק בעין כלכלית, יצדיק את מתן החיסון הזה כדרך קבע בסל החיסונים של בנות ישראל.

רונית תירוש: אבל לזה נגיע עוד.

רונית תירוש: אני, ברשותכם, מבקשת להעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת גדעון סער.

רונית תירוש: להזכירכם, יושב ראש הוועדה.

גדעון סער: אני רוצה להודות לך על היוזמה לקיים דיון בוועדה בנושא הזה.

גדעון סער: אני חושב שאם מעבדים את הסיכום והדברים, אנחנו צריכים ליצור מצב שבו יהיה לדברים המשך.

גדעון סער: שזה לא יהיה כינוס חד פעמי, אלא יהיה מהלך שהתכלית שלו היא באמת ליצור מצב שהחיסון הזה ניתן.

גדעון סער: קודם כל, עצם העובדה שחיסון יכול למנוע סרטן, זה דבר גדול, דבר חשוב, ומי מאיתנו שמכיר את המחלה הארורה הזאת, על סוגיה, לא דיבר מאות פעמים על 'איך זה שלא נמצא, מכל המחלות, למחלה הארורה הזאת תרופה?

גדעון סער: ' ופה בעצם יש בנגזרת הזאת, כפי שהדברים הוצגו לנו, יש חיסון שיכול באמת למנוע סרטן.

גדעון סער: אני חושב שזה דבר חדשני ודבר מאוד חשוב.

גדעון סער: כי המשמעות המעשית של זה היא שבתוך זמן מסוים אפשר לשרש את המחלה.

גדעון סער: ככה אני מבין.

גדעון סער: זאת אומרת, אם הולכים לחיסון קבוע למחזורים מסוימים, אז עוד לפני שאנחנו מדברים על חיסון לכלל האוכלוסייה, אנחנו יכולים לדעת שבתוך טווח מסוים של זמן, המחלה הזו פשוט לא תהיה קיימת ואני חושב שזה דבר חשוב ביותר.

גדעון סער: אני גם חושב שהעלות שהוצגה כאן לחיסון של מחזור או שנתון, היא ממש לא בשמים.

גדעון סער: 10 מיליון דולר.

גדעון סער: בוודאי שזה יותר נמוך, כי גם חברת הכנסת גלאון הציגה את העובדה שיש גם עלות אלטרנטיבית.

גדעון סער: זאת אומרת, שיש עלות שנובעת מאי חיסון ויש עלות שנובעת מתחלואה ולכן זה גם לא יכול להגיע לכדי 10 מיליון דולרים.

גדעון סער: צריך לבדוק מה המשמעויות של הליכה למהלך יותר מורכב, דהיינו למהלך של חיסון כללי, כי בדבר הזה בוודאי שהרבה יותר קל להציג אלטרנטיבות לחולַיים אחרים וזה דבר יותר מורכב.

גדעון סער: אני לא רוצה לומר מה צריכה להיות התוצאה בשליפה מהמותן.

גדעון סער: מה שברור לי שצריך ללכת למהלך היסודי של חיסון של שנתונים מגיל מאוד מאוד צעיר, כדי להגיע לתוצאה הזאת שדיברנו עליה.

גדעון סער: בסיכום הדיון אני מציע שנוציא מפה קריאה וגם נקים אולי צוות מטעם הוועדה, אולי בראשותך, אם את תסכימי, שילווה את הנושא הזה מול משרד הבריאות, מול גורמי הממשלה, בניסיון להגיע לתוצאה הזאת.

רונית תירוש: נהדר.

רונית תירוש: תודה רבה לך, חבר הכנסת גדעון סער ואנחנו נבקש מדר' רחל אדטו, שהיא יושבת ראש האגודה הלאומית לבריאות האישה, לשאת את דבריה.

12935: אני לא חושבת שהרבה פעמים הייתי בקונפליקט כל כך גדול, כמו הקונפליקט שיש לי כרגע---

רונית תירוש: אולי אני אזכיר גם שאת היית שותפה לאותה ועדה שלאחרונה ישבה על סל התרופות, שזה מאוד רלוונטי לנו.

12935: מה שהתחלתי לומר זה שאני לא זוכרת את עצמי בקונפליקט כל כך גדול בישיבה, כמו הקונפליקט עכשיו.

12935: אני גם אומר למה.

12935: מצד אחד אני רופאת נשים במקצועי, יושבת ראש המועצה הלאומית לבריאות האישה, מצד שני אני חברה בוועדת הסל (הייתי בשמונה השנים האחרונות), כך שהאספקט הלאומי של קבלת החלטות במשאבים מוגבלים הוא מאוד מוכר לי ומאוד ידוע לי.

12935: הנושא הזה עלה, אפילו אני העליתי את זה, בשנה האחרונה, אני גם יכולה לתאר את הסיבה שזה ירד, אבל זה היה פשוט פרלימינארי שזה בא בסוף הישיבה האחרונה.

12935: מה שאנחנו מדברים כאן היום הוא למעשה קבלת החלטה, או ניסיון לקבל החלטה, בעידן של משאבים מוגבלים.

12935: הרי ברור לכל אחד שיושב כאן שאם היה לנו תקציב בלתי מוגבל לנושא התרופות, או לנושא הבריאות, לא היה לנו בכלל נושא לוויכוח.

12935: הדבר הוא ראוי, הוא חשוב, זה לא משנה אם זה מוקדם, כן נעשה בעולם או לא.

12935: זה נהדר כמו שהוגדר.

12935: יש חיסון, יכול להקל, יכול לעזור.

12935: אבל אנחנו לא מדברים על מצב כזה.

12935: אנחנו מדברים בעידן של משאבים מוגבלים וגם זה ברור לכל אחד שיושב כאן מסביב לשולחן שאם זה היה מחיר של 10 מיליון שקלים לשנה, או 10 מיליון דולרים לשנה, אני לא חושבת שזה בכלל היה מהווה איזה שהיא בעיה.

12935: אבל אני לא בטוחה שהמספר הזה נכון.

12935: ניסינו לקבל כרגע מדר' אסנת לוקסמבורג, שהיא מנהלת האגף לטכנולוגיות במשרד הבריאות, אם זה המספר הנקוב, אני לא בטוחה שזה המספר שאנחנו כולם מסכימים עליו, לכן כמו שנאמר, המספר הזה בוודאי מחייב בדיקה.

12935: אני אומר את ההסתייגויות שלי, מאחר שאמרתי שהפתיח הוא שאנחנו מדברים על דבר במשאבים מוגבלים, אז אני אומר את מספר הסתייגויות שאני רואה אותן לנכון ופה בא הקונפליקט האמיתי שלי.

12935: התחלואה האמיתית במדינת ישראל היום, אמיתית, הוא 150 מקרים חדשים לשנה.

12935: אם אנחנו מדברים על מקרי סרטן צוואר הרחם.

12935: כאשר אנחנו מדברים על סרטן שד, זה 3,000 מקרים לשנה, כאשר אנחנו מדברים על סרטן המעי הגס בנשים, אנחנו מדברים על סדר גודל של 3,000 מקרים לשנה.

12935: כלומר, אני משווה אחד מול השני.

רונית תירוש: אבל להם אין חיסון.

12935: לא משנה, אבל אנחנו מדברים על משאבים מוגבלים.

12935: האם במסגרת המשאבים המוגבלים, אם נעשה קולוסקופיות, לא מגיל 50, לקבוצת סיכון, אלא נעשה קולוסקופיות כחובה על נשים צעירות יותר, או נשים מבוגרות יותר, או נרחיב את התקופה של הממוגרפיה, האם זה לא יעמוד אחד מול השני?

12935: שאלה.

12935: אין לי תשובה לכל הדברים, אני מעלה את מה שאני מרגישה במסגרת מה שאמרתי, במשאבים המוגבלים, ואני יודעת שזה לא פופולרי להגיד את מה שאני אומרת.

12935: היה לי הרבה יותר קל להצטרף לכל אלה שאומרים שחשוב לעשות, אבל אלה הדברים האמיתיים שמפריעים לי.

12935: נאמר גם המשפט הזה שכל הזנים של סרטן צוואר הרחם, ואנחנו יודעים שחיסון נגד סרטן צוואר הרחם טוב לזן 16, 18 וזה באמת הזן השכיח יותר בסרטן צוואר הרחם.

12935: לא נבדקו כל הזנים בארץ.

12935: לעומת זה, באפריקה, אנחנו יודעים ש-40% ממקרי סרטן צוואר הרחם הם כתוצאה מזן 16, 18.

12935: זאת אומרת, לא אומר שאם בארצות הברית זה הזן המוביל, או באיטליה זה הזן המוביל, גם בארץ זה יכסה את כולם.

12935: כך ששוב פעם, אם אנחנו נותנים את החיסון הזה, לכמה שנים הוא טוב?

12935: האם זה טוב לתמיד?

12935: הרי אנחנו לא יודעים לכמה שנים זה יעיל.

12935: האם יהיה צריך לחזור אחרי שהבת המתבגרת.

12935: .. וזה נכון, קבוצת הגיל הנכונה לעשות את זה, זה בערך בין 9 ל-12, המערכת החיסונית מתפתחת, זה הגיל שמתחילים לחשוב על קיום יחסי מין, לכן האם יהיה צריך לעשות מחזור נוסף, אחרי 6, 7, 8, 10 שנים?

12935: גם על זה אף אחד לא יכול לתת תשובה.

12935: עדיין אין לזה מענה, וגם החברה, בשלב הזה, עדיין לא יודעת לענות על זה.

12935: יש מספר קסם שקוראים לו NNT, שזה Number Needed to Treat וזה אומר מה היא עלות מניעת סרטן לאישה אחת.

12935: בחישוב גס, היום, לפי העלות האמיתית כרגע, אם היו מחסנים את כל קבוצות הגיל בקבוצה הזאת, במחיר של היום (כי אנחנו מדברים תיאורטית), אם היו מורידים את זה ל-110 דולר לאמפולה (זה כרגע לא נכון), עלות מניעת הסרטן לאישה אחת, כרגע, עומד על סדר גודל של קרוב ל-60 מיליון שקלים, אם אנחנו נחסן היום, במחיר של היום, את כל הבנות מקבוצת הגיל 9 עד 12.

12935: אלה מספרים גדולים, זה מעבר ל-10 מיליון---

גדעון סער: מה דעתך על הרעיון של חיסון של שנתונים?

12935: אנחנו צריכים להתחיל מאיזה שהוא מקום, מתחילים מ-9 עד---

גדעון סער: נגיד שאת מתחילה ואת אומרת, 'בנות בגיל 10, אני מתחילה לחסן מהשנה צפונה'.

גדעון סער: מה דעתך על זה?

12935: זה בסדר, אתה לא יכול להתחיל לקחת את כל הבנות מגיל 9 עד 12 ולהקיף את כולן בבת אחת.

גדעון סער: אני שואל בגלל הדילמה שהיא (דר' רחל אדטו) הציגה, מה היא חושבת על הצעה מהסוג הזה.

12935: נראה לי שזו הצעה שהיא נכונה.

12935: שוב פעם, פה אני צריכה את אנשי האוצר ואת האגף לטכנולוגיות שהם אלה שיכולים לעשות לי את החישוב של המספרים המדויקים.

12935: אני לא יודעת לעשות את החשבון כרגע, כי יש פה כמה הנחות מקבילות.

12935: אבל בוודאי שנראה לי הגיוני שאם אתה מתחיל, אתה אומר שאם היום מתחילים, נתחיל בנות בכיתה ג', ואחר כך משנה הבאה ג' ד', ואחר כך ג', ד', כלומר אתה עולה במדרגה.

גדעון סער: לא, אני הצעתי משהו אחר.

גדעון סער: אני הצעתי שיהיה, לצורך העניין, כיתה מסוימת, או שלב גילאים מסוים, שכל הבנות ממנו צפונה.

רונית תירוש: יש דור מדבר שאנחנו ניאלץ לוותר, אבל מכאן צפונה---

מנחם פישר: הם יוכלו לעשות את זה באופן עצמוני, לא במסגרת לאומית.

רונית תירוש: לא, אם לא יירשם, וזו בדיוק מטרת הדיון.

12935: הנקודה של הרישום---

גדעון סער: יש כאלה, אגב, שמתחסנות באופן פרטי היום?

מנחם פישר: כן.

12935: יכול להיות.

12935: בודדים.

מנחם פישר: עשרות.

12935: זה דבר שמסוג הדברים שאתה לא צריך למכור את הבית בשביל לעמוד בחיסון הזה, וזה בהחלט דבר שאם הורים, או משפחה, או מישהו רוצה לעשות, כן, אבל אנחנו בתור מדינה, לא מעודדים את החיסון הפרטי.

12935: עוד שני דברים.

12935: נאמרו כאן שני דברים שלאחד מהם אני ממש לא מסכימה.

12935: נאמר שהווירוס הזה עושה גם נגעים בעור, שהם מאוד לא נעימים והם מצריכים ללכת לטיפולי לייזר וכדומה,להוריד אותם.

12935: כשאנחנו מדברים על חיסונים כל כך יקרים, אי אפשר לשים כמטרה את העניין הקוסמטי של הנגעים האלה בעור.

12935: זה מדי יקר מכדי להעלות את הנושא על האג'נדה.

12935: אם אנחנו צריכים לדבר, צריכים להדגיש רק את נושא צוואר הרחם.

12935: אי אפשר לכרוך את הכול ביחד, גם את הקונדילומות.

12935: אנחנו לא מכסים קהל שלם של בנות במחירים כאלה, כדי לפתור את בעיית הקונדילומות.

רונית תירוש: לא, הם לא אמרו שזו המטרה, הם אמרו שעל הדרך זה גם ימנע את זה.

12935: נכון, זה תופס טרמפ על זה, אבל צריכים להתמקד בנושא של הסרטן.

רונית תירוש: ברור.

12935: עוד דבר אחד שכל הזמן אומרים אותו וזה הנושא של אישור FDA.

12935: נכון, אישור FDA הוא באמת מאוד חשוב.

12935: אישור FDA זה הרישום האמריקאי שמשמש קריטריון מאוד משמעותי.

12935: זה אומר שהתרופה המאושרת, נבדקה, מאושרת וכדומה, אבל זה לא אומר שום דבר מעבר לזה.

12935: נאמר שיש רשימה ארוכה שה-FDA אישר, בסדר.

12935: אז ה-FDA אישר, אבל עדיין אין לזה---

יעקב בורשטיין: ה-CDC אישר, SEAP אישר.

יעקב בורשטיין: ועדת החיסונים האמריקאית---

גדעון סער: יש שתי נקודות שעלו, שהייתי רוצה לקבל תשובות.

גדעון סער: אחת מהן זה אורך החיסון?

אדווארדו שכטר: בין חמש לעשר.

גדעון סער: והנקודה השנייה שהועלתה עכשיו, מה תוקף המדעי?

גדעון סער: זאת אומרת, האם הדבר הזה עבר את התהליכים?

גדעון סער: כי אנחנו לא אנשי מקצוע ואנחנו רוצים להבין את זה.

12935: רק משפט.

12935: לכן אמרתי, אני מקווה שהצלחתי להעביר את המסר למה אני בקונפליקט כל כך גדול.

12935: כי נוח היה מאוד להגיד, יש חיסון לפתור את בעיית הסרטן, התשובה היא, נראה לי שכרגע אנחנו לא פותרים את בעיית הסרטן, ואם אנחנו במסגרת המשאבים המוגבלים, ה- 3,000 נשים ו-5,000 נשים עם הסרטן של השד והקולפוסקופיה, אני חושבת שמבחינת סדרי עדיפויות, אנחנו בידיים כבולות.

רונית תירוש: אני חושבת ששיקפת לנו נאמנה את ההתלבטויות שקיימות בוועדת הסל, ויש סקטורים כאלה ואחרים שנאבקים על כל תרופה, להכניס אותה לסל, אז הכול עניין של עלות-תועלת וזה דבר שהוא ברור.

רונית תירוש: הוא כואב, הוא לא נעים, הוא לא פופולרי, אבל את בהחלט שיקפת את זה נאמנה.

רונית תירוש: אני אתן לדר' שכטר להשיב על השאלה הספציפית של חבר הכנסת גדעון סער.

אדווארדו שכטר: אני רציתי לענות לטענות של דר' אדטו, בעניין הכלכלי.

אדווארדו שכטר: אני חושב שהחישוב הכלכלי האמיתי הוא חישוב של Cost Effective-מציל חיים, מה שנקרא כמה אנחנו צריכים להשקיע כדי להציל שנת חיים אחת, זה המחיר בעצם שהוא מכנה משותף לכל טכנולוגיה חדשה.

אדווארדו שכטר: במחיר החישובים של הוועדה שישב בה פרופ' בורשטיין, של המועצה הלאומית למיילדוּת וגניקולוגיה, החיסון, כשאנחנו לוקחים בחשבון את הטיפולים שנחסוך, את הפאפים שפחות נעשה, מבחינת Cost Effectiveness לשנה, הוא נכנס לקריטריונים של Cost Effectiveness של פחות מכפול שנה של התל"ג של העולם המערבי, זה 60,000 דולר.

אדווארדו שכטר: פחות מ-60,000 דולר בשנה, וזה בעצם החישוב היחיד, הכלכלי, שהוא נכון, שהוא כולל.

אדווארדו שכטר: אני רוצה לציין נקודה אחרת, שדווקא זה המקום שדורשים מהטכנולוגיה החדשה הזאת להוכיח את עצמה מבחינה כלכלית.

אדווארדו שכטר: מצד שני, אנחנו גם רופאי נשים.

אדווארדו שכטר: כלומר, מבצעים היום פעולות גם בתחום שלנו, ברפואת נשים, שאני לא יודע אם הם עמדו בבחינת אותם קריטריונים של Cost Effectiveness, לדוגמה טיפולי פריון שאין להם שום השוואה בעולם, שהם לא מצילים חיים, סקירות בהיריון שאנחנו מבצעים אותן הרבה פעמים בצורה מיותרת, ועל הטכנולוגיות האלה אף אחד לא בא ודרש אותם חישובים כל כך מחמירים שפה דורשים מחיסון שאין לו תופעות לוואי ושהוא מציל חיים.

אדווארדו שכטר: זה פוליטי, אבל זה המקום להעלות אותם, כי אני חושב שזו מסגרת פוליטית.

אדווארדו שכטר: אני לא מעלה את זה בכנסים רפואיים ואני חושב שזה המקום להעלות אותם.

רונית תירוש: בהחלט כן.

אדווארדו שכטר: בנוסף, מבחינה כלכלית, מחלת סרטן צוואר הרחם, גם אצלנו ואנחנו רואים את זה יום יום, ואת רואה את זה יחד איתי, הנשים שמופיעות עם סרטן צוואר הרחם הן נשים ממעמד סוציו-אקונומי נמוך.

אדווארדו שכטר: הנשים האלה הן נשים שלא באו לרופא, לא עשו משטח פאפ, פתאום התחילו לדמם במשך שבועיים-שלושה ומגלים את הסרטן הפולשני.

אדווארדו שכטר: אלה נשים שדווקא אותן צריך לחסן ודווקא מאוד חשוב שהמדינה תיקח על עצמה להציע את החיסון במחירים נוחים ושהנשים האלה תוכלנה להתחסן, ולא רק המעמד האקונומי הכלכלי הגבוה, ששם בכל זאת יש מניעה טובה וגילוי מוקדם טוב.

אדווארדו שכטר: מבחינת אורך החיסון: החיסון קיים חמש שנים, שש שנים, מאז שהתחילו לעשות את הניסויים הגדולים, ועד עכשיו הוא הוכיח את עצמו.

אדווארדו שכטר: בודקים אותן קבוצות שהתחילו לחסן, עד עכשיו, ורואים שעדיין ממשיך להיות 100% יעיל.

אדווארדו שכטר: רמות הנוגדנים שהחיסון מייצר, הן בצורה לוגריתמית בסדרי גודל הרבה יותר גבוהים מהחיסון הטבעי שמקבלים מהווירוס.

אדווארדו שכטר: סביר להניח שאם יהיה צורך לתת דחף, הוא יהיה דחף אחד, או לטווח ארוך.

אדווארדו שכטר: אין לאף אחד תשובה.

אדווארדו שכטר: מצד שני, אם את שואלת על הבנות שלי או על המכרות שלי, אני אומר, גם אם אני לא אצטרך לתת דחף, אני רוצה לתפוס אותן היום בגיל 12, בגיל 13, לפני תחילת קיום יחסי מין, למנוע מהן את האפשרות של 70% סרטן, שזה דבר שהוכח אוניברסלית בכל היבשות ובדיוק כמו שחבר הכנסת סער אמר, המטרה של החיסון זה כמו שנותנים חיסון לצהבת או לאדמת, זה לקחת אוכלוסייה צעירה ולחסן אותה שתהיה לה מניעה לכל אורך הדרך ולא לטפל באוכלוסייה מבוגרת, שם באמת זה יהיה אחרי החשיפה ולא יעיל.

גדעון סער: האם באמת זה חיסון שתופס את כל הזנים של המחלה?

אדווארדו שכטר: הוא תופס 70% מהזנים שגורמים את הסרטן, 16, 18.

אדווארדו שכטר: המספר הזה, 70%, חוזר בכל העולם, במחקרים פרלימינאריים חוזר גם אצלנו.

אדווארדו שכטר: הנחת היסוד היא, עד שיהיה לנו מחקרים ויהיו לנו מחקרים אבל הם יארכו ארבע, חמש שנים - חבל לא לתפוס את הבחורות האלו ולחסן אותן היום.

רונית תירוש: אני רוצה להזכיר לעצמנו שיש לנו שלוש מטרות בדיון הזה.

רונית תירוש: אחת זה זירוז הרישום של החיסון במשרד הבריאות.

רונית תירוש: השנייה, אני מקווה שנצליח להכניס אותו לסל החיסונים ואז באמת יבוא לדיון כל הנושא הכלכלי.

רונית תירוש: והדבר השלישי, וזה אני מקדימה ואומרת כדי להסביר למה מיכל אנסקי תדבר, משום שאנחנו רוצים להגביר את המודעות הציבורית לנושא המחלה ולקיומו של החיסון שהוא אפשרי, כדי למנוע את ההידבקות במחלה.

רונית תירוש: כאן אנחנו נעזרנו בגב' עליזה זאנה.

רונית תירוש: מעבר לתערוכת הצילומים בחוץ, יש פרויקט שנקרא, 'ספרי למישהי'.

רונית תירוש: שוב, כדי להגביר מודעות.

רונית תירוש: זה הפרויקט שדרכו אני נחשפתי לנושא, ולכן הדיון מתקיים כאן.

רונית תירוש: הצלחנו להביא (רצו יותר לבוא, אבל הגבלנו) מספר מעצבות דעת קהל, אני קוראת להן, גם מעצבות אופנה, גם דוגמניות, גם אנשי טלוויזיה, על מנת שנוכל, דרככם, כמי שמשפיע על דעת קהל, בעיקר של צעירות, לקחת את החיסון הזה במהרה בימינו, ואנחנו נקווה שהוא גם יהיה רשום במהרה בימינו.

מיכל אנסקי: אני אמשיך את דברייך.

מיכל אנסקי: אנחנו מדברים פה ארוכות על נושא של סל התרופות וחשוב לי שכולנו נהיה ריאליים, כי משרד הבריאות לא אוהב לאשר בסל התרופות חיסונים, או איזה שהן תרופות מונעות, והנרטיב הוא של להשוות סרטן צוואר הרחם לסרטנים אחרים, שכמובן המספרים מאוד גדולים.

מיכל אנסקי: לי זה מאוד חרה לשמוע את זה, כי בסרטן השד או בסרטן אחר, אין חיסון, אז אני חושבת שההשוואה, שחזרה פעמיים, לא כל כך קשורה לקונטקסט.

מיכל אנסקי: אני חושבת שבראש ובראשונה צריך לדבר על רישום, על האפשרות שגם אנחנו, באופן פרטי, אם משרד הבריאות לא מאשר את הסבסוד הזה, גם אם זה עולה 800 שקלים, כל אישה, או כל אמא, יכולה לבוא באופן פרטי לגניקולוג שלה ולבקש את החיסון הזה.

מיכל אנסקי: עד שבאמת נכנסתי לקמפיין הזה.

מיכל אנסקי: ..

מיכל אנסקי: עשינו קמפיין, כי נשים לא יודעות על המחלה הזו, אולי הם יודעים על המחלה הזאת כחלק ממחלות הסרטן, אבל הם לא יודעים שיש לזה חיסון, לא יודעים שאפשר למנוע את זה, ואני בטוחה, כמו הרבה דברים במדינה הזאת, שמתנהלים בעזרת עמותות, או בעזרת פעילות פרטית, שאנשים הולכים באופן פרטי וניגשים לחסן את עצמם באופן פרטי, זה הדבר הראשון.

מיכל אנסקי: וכשמדובר ברישום, בעצם מה זה אומר רישום?

מיכל אנסקי: גילוי נאות יהיה שאחרי שנודע לי על הדבר הזה, רצתי לגניקולוג ועשיתי את בדיקת הפאפ וברוך ה' הכול בסדר, אבל אמרתי לו, מה לגבי חיסון?

מיכל אנסקי: זה עולה הרבה כסף.

מיכל אנסקי: בלי רישום, אם אני היום מתעקשת ללכת לגניקולוג שלי ולבקש דבר כזה, אני אקבל איזה שהיא אריזה מגרמניה, בלי הוראות בעברית ובאופן פרטי אני אלך לאיזה שהוא גניקולוג, גם לא מטעם הקופה, לגניקולוג פרטי, שיאפשר לי את החיסון הזה.

מיכל אנסקי: ברגע שזה נמצא ברישום, זה פשוט נמצא, אפשר לרשום את התרופה הזאת ואנשים יכולים לעשות את זה באופן פרטי.

רזיאלה גרשון: התרופה נחשפת באופן הזה.

מיכל אנסקי: אנחנו נמצאים כרגע בסחבת.

מיכל אנסקי: ההצעה לרישום היתה לפני שנה וחצי, ביוני 2006.

מיכל אנסקי: רק רישום, עזבו עכשיו באמת, כואב לי להגיד את זה.

מיכל אנסקי: המטרה הסופית זה באמת שזה ייכנס לסל התרופות וכולנו נקבל סבסוד, שזה יעלה מאה ומשהו דולר, אבל אני מוכנה, ואני בטוחה שיש הרבה מאוד נשים כמוני שישלמו גם מעל 800 שקלים, הרבה מעל מאה דולר, ולעשות את זה באופן פרטי, אבל גם זה אי אפשר.

מיכל אנסקי: אז בראש ובראשונה, להכניס את הרישום היום, כבר היום.

מיכל אנסקי: בארצות הברית, אתה אמרת בעצמך שהיה הליך מזורז, תוך משהו כמו ששה חודשים, ה-FDA אישר את זה.

מיכל אנסקי: גם האיחוד האירופי.

מיכל אנסקי: זה שנה וחצי שאנחנו מחכים לרישום, פשוט רישום.

יעקב בורשטיין: אפשר לקבל את החיסון גם בלי הרישום.

מיכל אנסקי: אפשר, אבל זה סרבול.

מיכל אנסקי: אני לא יכולה בקופת חולים מאוחדת---

רונית תירוש: ברגע שאין רישום, הרופא אולי לא ימליץ על זה.

רונית תירוש: ברגע שיש רישום, הוא ימליץ על זה וזה יפיץ את זה.

גדעון סער: למה אין רישום?

גדעון סער: מה ההערכה שלכם בזמן, לרישום?

רונית תירוש: תיכף נשמע את משרד הבריאות למה אין רישום.

אורית נוקד: קודם כל, אני רוצה לברך על הדיון הזה.

אורית נוקד: אני חושבת שכאן לא צריך להכביר במלים.

אורית נוקד: מחלת הסרטן היא מחלה נוראה ואני חושבת שברגע שיש שביב של תקווה שאולי ניתן למנוע בצורה כזו או אחרת את המחלה, אני חושבת שצריך לעשות את הכול באמת על מנת שחיסון כזה אכן יוכל להתבצע.

אורית נוקד: אני מאוד מבינה את מה שאמרה דר' אדטו לגבי הנושא של שבעידן של משאבים מוגבלים, יש סדרי עדיפויות, ולכן אני חושבת שההצעה שהועלתה לתת חיסון לשכבת גיל מסוימת, זאת ההצעה הנכונה.

אורית נוקד: אני מאמינה שניתן יהיה למצוא את התקציב לכך.

אורית נוקד: אני חושבת שחשוב מאוד מאוד להעלות את הנושא של המודעות.

אורית נוקד: אני חושבת שנתקלתי באיזה מן ידיעה באחד העיתונים לפני כמה שבועות או חודשים שנמצא חיסון.

אורית נוקד: כל כך שמחתי.

אורית נוקד: יחד עם זה, אני נורא נעצבתי שכבר הבנות שלי לא יוכלו לקבל את החיסון הזה ואני חושבת שחשוב להעלות את המודעות גם לאלה שיכולים להרשות לעצמם לרכוש את החיסון הזה, אם תהיה בעיה להכניס אותו לסל הבריאות, אבל גם חשוב מאוד לעורר גם את המודעות, גם בנושא של הבדיקות.

אורית נוקד: אני שמעתי אותך, לבנה, מאוד כאב לי, אבל יחד עם זאת, אני רציתי לשאול אותך, לבנה, האם את באמת ביצעת כל שנה בדיקה?

לבנה אלמקייס: כל חצי שנה, בגלל זה ניצלתי.

לבנה אלמקייס: אחרת לא הייתי ניצלת.

אורית נוקד: ואני באמת פונה מכאן למשרד הבריאות שיחיש עד כמה שניתן את תהליכי הרישום.

רונית תירוש: תודה רבה.

רונית תירוש: אנחנו נאפשר לדר' לוקסמבורג להרגיע את הסקרנות שלנו ואת העצבים שלנו.

רונית תירוש: אנחנו כל הזמן מתפללים ומייחלים לזה שתהיה תרופה נגד סרטן.

רונית תירוש: עזבו איזה סוג של, נגד סרטן.

רונית תירוש: סוף סוף יש איזה שהוא סרטן שיש תרופה, ואומרים 'רגע, יש תור לרישום ואחר כך נראה כמה זה כלכלי ו...'.

אסנת לוקסמבורג: טוב, אז קודם כל, גם אנחנו כמשרד הבריאות מברכים על התקדמות טכנולוגית מעין זאת, שנוצרה סיטואציה שיש לנו או תרופות חדשות או חיסונים חדשים ואנחנו הראשונים ששמחים לסיטואציה הזו ולמצב הזה, כאחראים על בריאות הציבור במדינת ישראל.

אסנת לוקסמבורג: זו אמירה ראשונה כדי שתבינו איפה עמדתנו בכל העניין.

אסנת לוקסמבורג: יחד עם זאת, יש לנו מחויבות לכל הציבור שיושב כאן וגם מחוצה לפה, במדינת ישראל, כשהמחויבות שלנו היא ללכת ולבדוק היטב מה הן התרופות ומה הם החיסונים ומה המשמעויות שלהם, של מה שנכנס למדינת ישראל.

אסנת לוקסמבורג: בשנים האחרונות חלה עלייה ביכולות הבדיקה גם שלנו וגם במדינות מערביות אחרות.

אסנת לוקסמבורג: יש סטנדרטים אחרים.

אסנת לוקסמבורג: ובמקביל, בשל איזה שהם שינויים ארגוניים שחלו אצלנו, נוצר מצב שמשך רישום היום במדינת ישראל אורך כ-15 חודשים, כאשר המצב הזה משתנה.

אסנת לוקסמבורג: אנחנו גם מורידים את משך הרישום והמספרים האלה נכונים לא רק לגבי התכשיר הזה, אלא גם לגבי תכשירים אחרים.

גדעון סער: אבל הזמן הזה עבר, לפי מה ששמענו פה.

אסנת לוקסמבורג: התכשיר הוגש ביוני 2006.

אסנת לוקסמבורג: לפי החישובים זה קצת פחות משנה, ולא שנה וחצי, אני קצת חולקת.

אסנת לוקסמבורג: אני רוצה להדגיש עוד דבר אחד חשוב.

אסנת לוקסמבורג: אחד, כמו שנאמר פה, יש אפשרות לקבל את זה גם כשהתכשיר לא רשום במדינת ישראל.

אסנת לוקסמבורג: יש הליך מיוחד שמי שמעוניינת לקבל את התכשיר גם היום---

גדעון סער: אבל אנשים רוצים להיות יותר רגועים.

גדעון סער: את מכירה את זה.

גדעון סער: אנשים מאוד שמרנים לגבי אקספרימנטים שגופים פורמליים לא נתנו להם הכרה, אז סביר שאישור שלכם יגדיל בצורה דרמטית את היקף החיסונים שניתנים באופן פרטי.

גדעון סער: זה די הגיוני.

אסנת לוקסמבורג: בוודאי, ואני שמחה שכך, כי זה מראה את אמון הציבור במשרד הבריאות.

אסנת לוקסמבורג: יחד עם זאת, אתם הייתם באים אלינו בטענות, ובצדק, אם היינו עושים את הדברים לא כהלכה, או לא בצורה מקצועית.

אסנת לוקסמבורג: לכן, בקונטקסט הזה אנחנו לוקחים ושוקלים את כל הדברים.

אסנת לוקסמבורג: מה שרציתי לומר זה שכמו שאתם רואים, ואתם שמעתם פה, כי בעצם מרבית הדברים שדווחו פה, גם על ידי המומחים וגם על ידי אנשים אחרים, זה ציטוטים של מועצות לאומיות של משרד הבריאות, של עבודה כלכלית שמתבצעת על ידי משרד הבריאות.

אסנת לוקסמבורג: זאת אומרת, אנחנו עם יד על הדופק.

אסנת לוקסמבורג: אנחנו, למרות שמנהלים את תהליך הרישום, אנחנו במקביל מנהלים תהליך של בחינה של הטכנולוגיות והמשמעויות שלה.

אסנת לוקסמבורג: במסגרת זה הפעלנו שתי מועצות לאומיות, גם המועצה הלאומית לאונקולוגיה וגם המועצה הלאומית למיילדוּת וגניקולוגיה.

אסנת לוקסמבורג: שילבנו כלכלן שלנו בתוך הדברים ואנחנו עוקבים ומכינים את הדברים, כאשר הדבר יהיה בשל, להעלות לדיונים ולמסגרת השיקולים.

מיכל אנסקי: אני חייבת לשאול אותך, מה זה בדיקה מחדש של הטכנולוגיה?

מיכל אנסקי: אתם בודקים שוב אם זה באמת עובד?

אסנת לוקמסבורג: יש לנו תהליכים שלנו.

אסנת לוקמסבורג: אני לא חושבת שפה זה המקום.

מיכל אנסקי: לא, מעניין אותי.

מיכל אנסקי: אתם לא סומכים על התרופה?

אסנת לוקסמבורג: אין מדינות שמסתמכות בתהליכי הרישום שלהם על מדינות אחרות באופן טוטאלי.

אסנת לוקסמבורג: כמובן שיש דברים מסוימים שאפשר להיעזר בהם, כאשר דברים עוברים אישורים במקומות אחרים, אבל לא באופן גורף ובאופן טוטאלי.

רונית תירוש: הנשים הישראליות בנויות קצת אחרת, ולכן צריך לבדוק את הדקויות הללו.

רונית תירוש: אני לא מטילה ספק, אני רק שואלת שאלה.

רונית תירוש: מתי זה יירשם?

רונית תירוש: עברנו 11 וחצי חודשים.

אסנת לוקמסבורג: אנחנו נמצאים בשלבים מתקדמים של זה.

רונית תירוש: ובכל זאת?

אסנת לוקסמבורג: עם יד על הדופק, וככל שניתן יהיה מהר ככל שאפשר לקדם את הרישומים גם של זה, וגם של דברים אחרים חשובים שנמצאים, אנחנו נעשה זאת, אבל אנחנו חייבים לעשות זאת גם עם האמת המקצועית שלנו ולא קודם לכן.

רונית תירוש: בסדר, לכל המאוחר בתחילת שנת הלימודים?

לבנה אלמקייס: אבל זה כבר שנה וחצי---

אסנת לוקסמבורג: אני לא מבינה איך את אומרת שנה וחצי.

אסנת לוקסמבורג: אני נורא מצטערת, את אומרת שנה וחצי כשזה הוגש אלינו רק ביוני 2006.

רונית תירוש: דר' לוקסמבורג, את אמרת 15 חודשים.

רונית תירוש: זה אומר שאפשר לבשר בפתיחת שנת הלימודים, ספטמבר, 15 חודשים, שבנות ישראל תוכלנה ללכת לקבל את החיסון?

אסנת לוקסמבורג: יש פה שתי סוגיות שונות.

אסנת לוקסמבורג: יש פה את הסוגיה של נושא הרישום.

אסנת לוקסמבורג: זה הממוצעים שלפיהם אני נותנת כרגע את הנתונים.

אסנת לוקסמבורג: אנחנו, שוב, נשתדל לעשות את זה בהקדם האפשרי.

אסנת לוקסמבורג: אני מאוד מקווה שאלה יהיו לוחות הזמנים ברישום.

אסנת לוקסמבורג: זה דבר אחד.

אסנת לוקסמבורג: לגבי האמירה, האם בנות ישראל תוכלנה או לא תוכלנה, או הילדות תוכלנה לקבל את זה---

רונית תירוש: בינתיים, באופן פרטי, לא דיברתי על חיסון, סל חיסונים זה דיון אחר.

רונית תירוש: אני מקדימה ואומרת שבהודעת הסיכום שלי בתום הישיבה אני אודיע שאנחנו לפני תום הכנס הזה של מושב הקיץ, אנחנו נכנס אתכם לדיון נוסף ונרצה לשמוע ממשרד הבריאות תאריך, משהו יותר ברור.

רונית תירוש: כשאני מדברת על לפני סיום הכנס הזה, זה אומר במהלך יולי.

רונית תירוש: זה מאוד מתקרב ל-15 חודש.

רונית תירוש: אני כבר אומרת שתעשו את ההכנות הנדרשות על מנת לתת לנו תאריך ברור מתי אנחנו נוכל לדעת שזה רשום.

רונית תירוש: זה דבר אחד.

רונית תירוש: הערה שנייה שלי: לטובת הרישום המהיר יותר.

רונית תירוש: אני מעריכה שככל שזה יהיה רשום במדינת ישראל, אולי יותר חברות תיכנסנה לאיזה שהיא תחרות, על מנת להיות גם הן בשוק הזה של מצאי התרופה, וסביר להניח שזה גם יוזיל את עלות החיסון.

רונית תירוש: היום יש חברה אחת, יכול להיות שתיכנסנה אחרות.

רונית תירוש: ברגע שיש לזה שוק רשום ומאושר.

רונית תירוש: אני סבורה שזה תהליך כלכלי מאוד ברור, ולכן אני רוצה לעודד אתכם להקדים את המאוחר ולהכניס את זה לרישום.

קולט אביטל: תודה רבה, גברתי.

קולט אביטל: אני מניחה שעד עכשיו כבר נאמרו הדברים העיקריים ואני רוצה להגיד רק שני דברים.

קולט אביטל: הדבר הראשון הוא שבמשך שנים חלק גדול מאיתנו מתריע על כך שהרפואה לא מקדישה מספיק מאמצים, או מספיק משאבים לבריאות האישה וזה נכון לגבי המחקר וזה נכון לגבי התרופות וזה נכון לגבי סל התרופות והטיפולים, ואני חושבת שעברנו איזה שהיא כברת דרך בכך שניסינו לכלול תרופות מצילות חיים לגבי סרטן השד ולא הכול נכלל ונכלל רק לחלק מהמקרים הקשים.

קולט אביטל: משום מה, כשמדובר בבריאות האישה, המאבק הוא הרבה יותר קשה, ולכן ברור לחלוטין שמה שאנחנו צריכים היום לעשות, כדי לאזן את התמונה, הוא הרבה יותר קשה והרבה יותר מורכב.

קולט אביטל: אני מבינה בהחלט את השיקולים של דר' אדטו, וגם בעניין של סרטן השד וסרטן המעי הגס, אני חושבת שלא נעשה מספיק.

קולט אביטל: אני מבינה את השיקול של 3,000 מול 150, אבל אנחנו מדברים גם ברפואה מונעת ופה נכנסים כמובן שיקולים נוספים.

קולט אביטל: לכן אני רוצה לאמץ את ההמלצה של היושב ראש ולהציע שאנחנו נלך על הנושא הזה בצורה פרוגרסיבית ונתחיל עם קבוצת גיל מסוימת וכל שנה נחסן עוד קבוצה של נשים, כי אני חושבת שככל שנמצאים אמצעים במשך השנים לדברים שלפי מיטב הבנתי פחות מצילי חיים, כך אנחנו צריכים למצוא את האמצעים לזה.

קולט אביטל: יכול להיות שמה שאני אומרת כרגע הוא לא בדוק, אבל זכור לי שלפני כמה שנים די הופתעתי כאשר הוויאגרה הוכנסה לסל הבריאות, ואם יש כסף לוויאגרה---

יעקב בורשטיין: היא לא נכנסה.

גדעון סער: אחד היתרונות של מהלך כזה, שנתי, זה שנגיד שיש באיזה שהיא גזרה אחרת התקדמות, ואתה רוצה לעשות הסטת משאבים, או שיש לך איזה דבר אחר, אתה תמיד יכול לבצע את הדבר הזה.

גדעון סער: אבל אתה מתחיל איפה שהוא.

קולט אביטל: אז מכיוון שהוויאגרה לא נכנסה לסל התרופות, אני רוצה להניח שאם היו מוצאים חיסון לסרטן הערמונית, היו מכניסים את זה לסל הבריאות.

קולט אביטל: ואם יש תרופה לסרטן הערמונית, אז בואו נכניס את שתיהן.

מידד גיסין: צהריים טובים.

מידד גיסין: אני רוצה לדבר על שלוש נקודות שקשורות והועלו פה בכל מיני ואריאציות.

מידד גיסין: אין ויכוח, כך אני מבין, מקצועי, שהחיסון הזה מציל חיים ואנחנו יודעים שוועדת הסל, כשיושבת לדון ובכל הקמפיינים בתקשורת וההפגנות, דובר על נושא של מצילות חיים או לא מצילות חיים, או מאריכות חיים.

מידד גיסין: אז אם יש תרופה אחת שאין ויכוח שהיא מצילת חיים, אז לפחות את המשוכה הזאת של ההחלטה בוועדה היא צריכה לעבור.

מידד גיסין: יש לי השגות רבות וטענות רבות גם למשרד הבריאות, אבל אני חושב שמשרד הבריאות הוא לא הכתובת היחידה.

מידד גיסין: כאשר אנחנו מדברים על נושא רישום התרופות.

מידד גיסין: למיטב ידיעתי, הבעיה היא כוח אדם, תקנים של כוח אדם במשרד הבריאות ומשרד הבריאות, למיטב ידיעתי, אולי אני טועה, לא יכול למלא תקנים שאין לו, אז יכול להיות שאת הנושא הזה של התקנים צריך להפנות למשרד האוצר.

מידד גיסין: כי אם, למיטב ידיעתי שוב פעם, במשרד הבריאות יש שני אנשים או שתי נשים שמטפלות בנושא רישום התרופות, לדעתי זו שערורייה ולא מדובר רק על התרופה הזאת או על החיסון הזה---

גדעון סער: הנטייה האוטומטית של כל משרד ממשלתי, כאשר בדבר מסוים הוא לא מטפל כמו שצריך היא להסביר לנו שחסרים לו תקנים.

גדעון סער: לא שאני שולל את מה שאתה אומר, אבל אולי יכול להיות שאם יש רק שני אנשים, אם זה נכון, שמטפלים ברישום, כאשר יש לזה השלכות ישירות על הבריאות, אז אולי סדר העדיפויות במשרד הבריאות הוא קצת משובש.

מידד גיסין: מקובל עליי, אני רק אומר שזה לא רק בחיסון הזה.

גדעון סער: מחכים 15 חודשים.

מידד גיסין: הרישום של התרופות הוא משמעותי ואני הראשון שנאבק בנושא של רפואה לעשירים ורפואה לחסרי יכולת, אבל אם קיים דבר כזה, חייבים לזרז את הרישום, כדי שמי שיכול ומי שרוצה, יוכל לקנות את זה.

מידד גיסין: ושני הדברים הנוספים שקשורים לעניין הזה, ואני קורא לוועדה הזאת, להכניס את זה גם בהודעת הסיכום ואני קורא גם לקמפיין שהנשים הנחמדות הולכות לעשות, להכניס את הנושא של עדכון אוטומטי לסל התרופות, ברגע שיעדכנו את הסל.

מידד גיסין: את העדכון ב-2% לשנה, ויש הצעות מספר של עשרות חברי כנסת---

גדעון סער: יש הצעת חוק כזאת שמונחת היום על סדר היום של הכנסת שלמרבה הצער, בישיבה שהתקיימה הבוקר, נעשה הכול על ידי הקואליציה כדי לדחוק אותה לתחתית סדר היום, שלא יהיו 50 חברי כנסת במליאה, כדי לאשר.

מידד גיסין: כבר היתה הצעת חוק כזאת שהיתה חתומה על ידי 51 חברי כנסת, וברגע שיהיה עדכון אוטומטי של 2%, הבעיה תיפתר, לא בשנה אחת, אולי לא בשנתיים, אבל המערכת תדע מה עומד לרשותה, וזה יעזור לה בשיקולים אם להכניס חיסון כזה או לא.

מידד גיסין: הנושא החשוב יותר, לעת הזאת, שעדיין לא נקבעו מבנה הוועדה שצריכה לדון בדבר הזה.

מידד גיסין: לא נראה לי שבעתיד הקרוב, אני מקווה שכן, תמונה הוועדה, וברגע שתמונה הוועדה, אם משרד הבריאות הכין את עצמו לדיונים של הוועדה, אני חושב שצריך למנות את הוועדה במהירות כדי שהיא תוכל להתחיל את העבודה שלה כדי, ששוב פעם לא נגיע לחודש מרץ, מאי, 2008.

רונית תירוש: לא, לא נרפה, לא לדאוג.

רונית תירוש: ועכשיו לדר' עמי פישמן, יושב ראש החברה הישראלית לגניקולוגיה אונקולוגית.

עמי פישמן: אני גם מייצג גם את האגודה למלחמה בסרטן, לפי בקשה של גב' מירי זיו, שלא יכלה להיות נוכחת.

עמי פישמן: שתי מלים, אחת רק למהות, כדי שלא תהיה אי הבנה.

עמי פישמן: בהצגה המצוינת של פרופ' בורשטיין, צריך להבין שאת החיסון אפשר לתת גם אחרי גיל 9, אפשר לתת אותו גם בגיל 20.

עמי פישמן: אין מאוחר.

רונית תירוש: עד?

עמי פישמן: ההמלצה הקיימת בארצות הברית עד 26.

עמי פישמן: כדי להיות מאוד מדעיים ומדויקים, ההמלצה נשענת על מה שפורסם.

עמי פישמן: זה נבדק עד 26, אבל אין מניעה לתת אותו גם בגיל 29.

עמי פישמן: ללא ספק, היעילות הגבוהה ביותר תהיה אם הוא יינתן לפני תחילת קיום יחסי המין.

עמי פישמן: זה נושא אחד.

עמי פישמן: אני חושב שהמסר הוא פרדיגמה חדשה.

עמי פישמן: יש פה פרדיגמה חדשה שהיא שונה מכל מה שידענו קודם.

עמי פישמן: כלומר, כמו שהדבירו את מחלת הפוליו, אבל זה לקח המון שנים להדביר אותה, אז למלים שלך, חבר הכנסת סער, בעוד שלושים שנה אולי לא יהיה סרטן צוואר הרחם, בהנחה שזה ייכנס מתי שהוא.

עמי פישמן: אז זאת פרדיגמה שאנחנו לא רגילים לראות.

עמי פישמן: ובדבר אחד אני רוצה להתחבר עם מה שדר' אדטו ועם הדברים.

עמי פישמן: ללא ספק, אם זה היה עולה דולר, זה ראוי שייכנס מיד ולכולן, לא בהדרגה.

עמי פישמן: כל הנושא הוא רק נושא תקציבי, כל השיקול הוא רק תקציבי, אין פה בכלל שאלה אחרת של יעילות ושל עדיפות ושל פירוש חיי אדם וחיי אישה.

רונית תירוש: אתה מכיר, אגב, חיסונים שהחלו בעלות גבוהה וירדו עם השנים?

עמי פישמן: כן, ודאי.

עמי פישמן: כל החיסונים התחילו בעלות גבוהה וירדו.

רונית תירוש: אז סביר שזה מה שיקרה.

עמי פישמן: אני רק רוצה להתחבר למה שדר' אדטו אומרת, ומה שוועדת הסל תצטרך לשקול, ואף אחד לא מקנא בתפקידם, כדי להחליט איפה התקציב הנכון.

עמי פישמן: אנחנו חושבים שזה ראוי להכניס, אבל השיקול איך להכניס, מול חיסונים אחרים, לקבוצה גדולה מאוד של ילדים שחולה בדברים נוספים.

עמי פישמן: הרי זה לא תרופה מול חיסון, זה חיסון מול חיסון.

עמי פישמן: אז גם שם יש שיקולים בעייתיים, ואנחנו מבינים אותם.

עמי פישמן: אני חושב שהראייה צריכה להיות החיסון פותח למנוע סרטן צוואר הרחם, אבל אני מתנגד למה שאמרת, דר' רחל אדטו, אני חושב שכן צריך להכניס בשיקולים את המניעה של מחלת ה-Paralligman , ובישראל, כיוון שסרטן צוואר הרחם הוא כל כך נדיר, הוא רק 150 מקרים לשנה.

עמי פישמן: בעשור האחרון לא השתנינו.

עמי פישמן: למרות הגידול באוכלוסייה, המספרים נשארו קבועים, לא היה שום שינוי בשיעור המחלה בישראל עם השינויים הדמוגרפיים, אבל דווקא בגלל זה, חשוב להדגיש שבישראל יש לנו בהחלט מטרה למנוע את המצבים הטרום סרטניים.

עמי פישמן: אני לא מדבר עכשיו על הקונדילומות למיניהן ואת חישובי העלויות עליהן.

עמי פישמן: המצבים הטרום סרטניים בעינינו חשובים למניעה.

מיכל אנסקי: היות ואתה הנציג של האגודה למלחמה בסרטן.

מיכל אנסקי: לגבי העלאת המודעות שכמו שאני רואה בתוך קופות החולים ובטלוויזיה את העלאת המודעות לגבי הסכנה של השמש וסרטן העור, אני חושבת שאולי אני מזמינה אותך להצטרף למסע שתחת הסיסמא 'ספרי למישהי', להעלות את זה באופן ממוסד, של האגודה למלחמה בסרטן, החל מפוסטרים וכלה בהסברים בבתי הספר ולהורים.

מיכל אנסקי: להעלות את המודעות.

מיכל אנסקי: האנשים שאני דיברתי איתם לא ידעו על זה בכלל וזה נפלא לגייס את עולם הזוהר והאופנה ויש פה מספר נציגות, ואנחנו עושות מה שאנחנו יכולות, אבל זה עדיין מוגבל ואני חושבת שזו איזה שהיא הזדמנות טובה, הישיבה הזו, לנצל את ה- - -

רונית תירוש: זו קריאה נכונה, להגביר מודעות.

רבקה פרייליך: אם אפשר לענות לקריאה הזאת.

רבקה פרייליך: אני מנהלת ההסברה באגודה למלחמה בסרטן.

רבקה פרייליך: האגודה למלחמה בסרטן כפי שדר' פישמן אמר, בטח תומכת בחיסון כזה ובכל העלאת מודעות למחלה.

רבקה פרייליך: לצערי, גם אנחנו חיים בעידן של משאבים מוגבלים.

רונית תירוש: כדאי לך לא לשאול שאלות, כדי לא לצאת בדיכאון טוטאלי.

רבקה פרייליך: לא, זו בעיה.

רבקה פרייליך: יש 4,000 חולות סרטן שד, את מדברת על סרטן השד או סרטן המעי הגס, שאותם אפשר לגלות מוקדם ולמנוע, גם סרטן המעי הגס אפשר למנוע, על ידי גילוי מוקדם, (לא חיסון במקרה הזה)---

מיכל אנסקי: אני כל הזמן שומעת באמצעי התקשורת על גילוי מוקדם של סרטן המעי הגס.

רבקה פרייליך: עברנו את חודש המודעות, אז כנראה בחודשים הקרובים תשמעי על זה פחות, כי נגמר הכסף לזה.

ריבי טל: בתור עיתונאית אני בטוחה שכל אמצעי התקשורת ישמחו ל----

רבקה פרייליך: בתור עיתונאית לשעבר, עד לפני כמה חודשים, אני יכולה להגיד לך שזה מאוד בעיה להעלות את הנושא הזה למודעות, מאוד מאוד קשה.

רבקה פרייליך: אני לא שמה סרטן מול סרטן.

רבקה פרייליך: אנחנו כמובן באמת אנחנו רוצים למנוע ולגלות מוקדם, אני לא חושבת שאנחנו האישיו פה.

רבקה פרייליך: האגודה כמובן לא ממומנת משום משרד ממשלתי.

רבקה פרייליך: הכול מתרומות.

ריבי טל: אבל איך זה שבאמת על סרטן המעי הגס שומעים כל הזמן?

רונית תירוש: ברשותך, ריבי, הבנו את הנקודה הבעייתית.

רונית תירוש: אני אאפשר לגב' סימי מור מוויצ"ו ומיד אחריה ריבי טל.

סימי מור: קודם כל, תודה לך, גב' רונית תירוש, על העלאת הנושא שהוא מאוד חשוב בעיניי.

סימי מור: לגבי הפנייה לאוצר, אני חושבת שהתקציב יכול לבוא לאו דווקא על חשבון מחלות אחרות.

סימי מור: אלא מחוץ לתקציב סל הבריאות וכאן אנחנו מאפשרים גם הורדת גיל---

רונית תירוש: מה זה מחוץ לסל?

רונית תירוש: את רוצה שיוסיפו תקציב צבוע רק לנושא הזה?

סימי מור: תקציב צבוע לנושא ספציפי כזה, שלא יבוא על חשבון ה-3,000 נשים של סרטן השד ואם נרצה להוריד את גיל הממוגרפיה ולא יבוא על חשבון הדברים של ההתייחסות לערמונית, אלא יבוא בנוסף ואז יהיה גם החיסון לשכבת גיל אחת.

סימי מור: זה דבר ראשון.

סימי מור: הדבר השני שאני רוצה לומר, זה לפעול בשיטה מודולארית.

סימי מור: זאת אומרת קודם כל לפנות לחיסון, ובמידה ואת נתקלת בקירות צפויים, כפי שאנחנו מניחים, אז לפנות לתקציב למימון קמפיין להגברת תודעת הציבור.

ריבי טל: אני נציגת התקשורת.

ריבי טל: הקשבתי לכל מה שנאמר כאן ואני חייבת להגיד, ותקנו אותי אם אני טועה, ממה שאני הבנתי וממה שידוע לי, לסרטן הזה אין סימנים מוקדמים.

ריבי טל: זאת אומרת, בחורה יכולה להרגיש בריאה, להיות בריאה, להסתובב עם נגעים במשך 20 שנה---

אדווארדו שכטר: הטרום סרטני, כן.

יעקב בורשטיין: מצבים טרום ממאירים הם בלי סימפטומים, זה לא מדמם.

ריבי טל: היא לא מרגישה את זה, היא לא יודעת את זה.

ריבי טל: אבל היא יכולה במשך 15-20 שנים להסתובב עם קונדילומות והיא לא תדע את זה.

יעקב בורשטיין: עם טרום סרטן, את מתכוונת.

יעקב בורשטיין: היא יכולה להסתובב עם טרום סרטן עשר שנים ולא לדעת על זה.

ריבי טל: אז לזה התכוונתי.

ריבי טל: זאת אומרת, אפשר להסתובב עם תאים טרום סרטניים ולא לדעת את זה ואז יום אחד זה מתפרץ.

ריבי טל: זה לא משהו שאפשר למצוא גוש בחזה, זה לא משהו שאני אגיד, טוב, אז... מישהו מעשן, אז הוא משתעל, אז הוא יורק דם, אין לי מושג, אבל פה לא מרגישים ופתאום יום אחד חולים, ולא עלינו, זה באמת עניין של חיים ומוות, אז עד שיש חיסון לסרטן.

ריבי טל: הקטע המדהים שמדברים כאן על כסף ומה שמדהים אותי כאן שאני לא יודעת אם אנשים יודעים שכמה כסף נשפך כאן.

ריבי טל: עזבו סרטן, כל הטיפולים של קונדילומות וטרום הסרטן, כל הנגעים.

ריבי טל: אבל משחות למיניהן שעולות 600 שקלים למשחה, טיפולי לייזר, ביופסיות, זאת סחבת שלא נגמרת.

ריבי טל: בחורה עוברת סבל, עוברת מרופא לרופא לרופא וזה לא נגמר, וכמה כסף זה?

ריבי טל: זה המון כסף.

ריבי טל: כאילו, אם חושבים על זה, לדעתי זה עובר את הסכום של החיסון.

ריבי טל: פשוט, בגלל שאין מודעות, אנשים לא מודעים לכמה כסף נשפך לפני שמגיעים בכלל לסרטן, כמה כסף יוצא.

ריבי טל: אז אני חושבת שזה דווקא מתקזז.

מנחם פישר: אני חושב שהנושא הזה חשוב, אבל צריך להפריד בין שני דברים.

מנחם פישר: בין האישור של התרופה והמימון של התרופה.

מנחם פישר: ואני חושב שחלק מהאנשים מערבבים את זה יחד.

מנחם פישר: לגבי האישור לא צריכה להיות בעיה.

מנחם פישר: יש הרבה דברים שהם לא שווים בחברה, צריך לתת את האופציה לאנשים לקבל את זה.

מנחם פישר: לגבי המימון, השאלה אם זה הולך להיות או מימון פרטי או ציבורי, דרך הקופות, או לאומי.

מנחם פישר: אני חושב שצריך לזכור עוד דבר אחד.

מנחם פישר: אני חושב שצריך לברך את כל מי שקשור, אבל זה סיבוך.

מנחם פישר: סרטן צוואר הרחם זה סיבוך נדיר, אבל זו מחלה מאוד שכיחה.

מנחם פישר: אני שומע למשל ממשרד הבריאות, מה האלטרנטיבות, למה הכסף הזה יכול ללכת, לדברים אחרים.

מנחם פישר: זה נורא חשוב, אבל השאלה, ואני תמיד חוזר לאותו דבר, אם הייתם פועלים להוריד את המיסוי על מושבי בטיחות הייתם מצילים הרבה יותר ילדים חסרי ישע, הרבה יותר, בלי שום פרופורציה.

מנחם פישר: אני רואה בכבישים, אני גר בסביבה חרדית, בסביבה ערבית, יושבים שם 4, 6 ילדים, לא חגורים.

מנחם פישר: כל תאונה שם, תחשבו מה העלות.

מנחם פישר: גם זה משהו שהמשאב הלאומי צריך לקחת בחשבון מאיפה אנחנו לוקחים.

רונית תירוש: יש לי הצעה יותר טובה, לבטל את אבטחת השרים, למעט אולי שניים-שלושה ו-70 מיליון שקלים להעביר.

מידד גיסין: לא צריך לבטל, יש דרכים אחרות.

מידד גיסין: למשל, מס ערך מוסף על תרופות.

מידד גיסין: אם היו מבטלים את מס הערך המוסף על התרופות מצילות חיים, זה היה מקל על האנשים לקנות אותן.

רונית תירוש: יש לי, ולא רק לי, הצעה כזו, וזה ירד תמיד בוועדת שרים ולא התקדם.

רונית תירוש: אולי יגיעו ימים שזה יתקדם.

מנחם פישר: בכל מה שאמרתי שלא יובן, אני חושב שההגדרה של פריצת דרך של חיסון שמונע סרטן היא ענקית, כמעט בלתי נתפסת.

מנחם פישר: את זה לא צריך לשכוח, זה מעל הכול.

רונית תירוש: זה בדיוק מה שהטשטש בדיון הזה, הדבר האדיר הזה שסוף סוף נמצאה תרופה למיגור סרטן.

יעקב בורשטיין: לא למיגור, למניעה.

יעקב בורשטיין: זה הרבה יותר משמעותי.

רונית תירוש: למניעה, נכון, לפני שעוד נדבקים בזה.

ריבי טל: יש עוד סוג סרטן שנמצא לו חיסון?

בורשטיין: סרטן הכבד, בחלק קטן המקרים והפטיטיס B.

בורשטיין: אבל כולם מקבלים בארץ חיסון נגד הפטיטיס בלידה.

רונית תירוש: זה לא היה זול וזה הפך להיות זול.

יעקב בורשטיין: בדיוק.

יעקב בורשטיין: זה אחת הדוגמאות.

יעקב בורשטיין: זה עלה 80 דולר למנה וירד לדולר.

יעקב בורשטיין: 90 סנט.

יעקב בורשטיין: עכשיו כולם מקבלים.

חנוך לבבי: אני מנהל היחידה לגניקולוגיה אונקולוגית בבית חולים ביילינסון ואני יושב פה בכובע הזה, בכובע של נציג של שירותי בריאות כללית, כשהמגמה בשירותי בריאות כללית (אני אתחיל מזה ובזה אני אסגור את התפקיד שלי) היא בעד החיסון הזה והבעיה היא כמובן המימון שלו והקופה היתה מעוניינת שהמימון יבוא מהמשרדים.

חנוך לבבי: מה שאני רוצה להגיד ואני אנסה לא להיות פתטי או לא להיות דרמטי.

חנוך לבבי: אני יותר מ-30 שנה עוסק במקצוע הזה, אני רואה את הסרטנים, אני מטפל בסרטנים כמו כל אחד מהחברים שלנו כאן, אבל עיקר העבודה שלנו זה על המצבים הטרום ממאירים ועל הקונדילומות שריבי אמרה יוצא מן הכלל.

חנוך לבבי: זה הדבר העיקרי של המערכת.

חנוך לבבי: אם לא היה זה, רק כדי לחסן סרטן, יש ויכוח בישראל, כמו שיש ויכוח על פאפס מיר בישראל, אבל בעיקרון הגדול של תמיכה בכל המערכת הזאת, אין לנו ספק שמבחינת Cost Effectivness זה יצדיק את עצמו, מפני שאנחנו מטפלים פה לא רק בסרטן, אלא צריך להדגיש את זה, דווקא בקונדילומות ובטרום ממאירות והטרום ממאירות בישראל היא בדיוק כמו בכל מקום במערב.

רונית תירוש: אני מודה לך על ההבהרה הזו.

רונית תירוש: היא מאוד חשובה בעיקר לנוכח הדברים שאמרה דר' אדטו.

אמיליה אניס: אני מנהלת המחלקה למחלות זיהומיות במשרד הבריאות.

אמיליה אניס: כשדובר כאן על אפשרות של חיסון שנתון אחד, הכוונה היתה בעצם לאפשרות לכלול את החיסון הזה בשגרת החיסונים לשנתון מסוים.

אמיליה אניס: הכללת חיסון כזה בשגרת החיסונים מותנית, כפי שאתם כולכם כבר ציינתם, בתוספת תקציב ובתוספת כוח אדם.

אמיליה אניס: תוספת תקציב, נכון להיום, היא תוספת מאוד משמעותית.

אמיליה אניס: אני רוצה לחדד את זה.

אמיליה אניס: זה חיסון שניתן בשלוש מנות, כל מנה עולה נכון להיום 200 דולר, זאת אומרת זה בעצם תוספת תקציב של 600 דולר פר אדם אחד שאנחנו מחסנים.

רונית תירוש: פר 35,000.

אמיליה אניס: יש מדינות בודדות בלבד בעולם המערבי---

רונית תירוש: לא בודדות, הנאורות, אוסטרליה, צרפת,איטליה, גרמניה.

אמיליה אניס: בודדות בלבד.

ריבי טל: כל המדינות באיחוד האירופי.

אמיליה אניס: לא, זה לא בשגרת החיסונים.

אמיליה אניס: בואו נפריד בין האפשרות שתרופה רשומה לשימוש במדינה מסוימת ובין האפשרות שהיא ניתנת בשגרת החיסונים.

אמיליה אניס: זה שני דברים שונים לגמרי.

אמיליה אניס: בשגרת החיסונים היא ניתנת במדינות בודדות בלבד, במדינות מערביות בודדות בלבד.

רונית תירוש: אז פעם נהיה אנחנו אור לגויים, שיעתיקו מאיתנו.

אמיליה אניס: זה מצוין שנהיה אור לגויים, אבל יש לנו עוד כמה חיסונים חשובים שאנחנו מאוד רוצים לכלול אותם בשגרת החיסונים.

אמיליה אניס: הגשנו בקשה להגדלת תקציב החיסונים למשרד האוצר והנושא הזה נמצא בדיון תקציבי עם האוצר.

רונית תירוש: בהנחה ואני מקווה שתקבלו אישור, אז זה ייכלל?

רונית תירוש: כשביקשתם הגדלה חשבתם על זה?

אמיליה אניס: יש לנו עוד חיסונים שאנחנו רוצים לכלול אותם בשגרת החיסונים, ואם ייתנו לנו את התקציב לכל החיסונים, אנחנו כמובן נשמח לכלול את כולם.

אמיליה אניס: מבחינת הרישום, שמעתם את ההתייחסות של דר' לוקסמבורג.

רונית תירוש: אנחנו ניאלץ את משרד הבריאות לבוא עם תשובות יותר ברורות.

לבנה אלמקייס: אני רוצה באמת לסכם כאן איזה משהו.

לבנה אלמקייס: כל אחד מהמכובדים דיבר בעיקר על כסף וגם צהבת התחילו מ-80 דולר למנה.

לבנה אלמקייס: זאת אומרת, 3 מנות נתנו והיום זה עולה דולר אחד.

לבנה אלמקייס: אמר כאן מישהו שאם זה היה דולר, זה היה עובר ככה.

לבנה אלמקייס: אז בואו נתחיל, בואו נרים את הכפפה, נתחיל ממשהו, נתחיל ממאה דולר, זה ירד בסוף לדולר.

צבי אלון: אני קצת נרתע מפתרונות פלא ואני רוצה לדבר על הנושא של התקציב בשביל כך, כפי שדיבר על זה דר' לבבי מקופת חולים הכללים.

צבי אלון: אני רק רוצה להגיד דבר אחד.

צבי אלון: פפילומה זה חלק מכלל מחלות המין ויש פתרון מאוד פשוט שלא דיברנו עליו, שנותן פתרון לכל מחלות המין ולכלל, לא רק לפפילומה, אלא גם לאיידס ולקלמידה וכל מה שלא יהיה וזה נקרא הגברת המודעות ליחסי מין מוגנים.

צבי אלון: אני רק רוצה להגיד במשפט אחד, אם אחת הדוברות דיברה על תקציב צבוע לנושא מסוים, אז תקציב צבוע לנושא של הגברת המודעות מגיל צעיר ליחסי מין מוגנים, שזה ייכנס כחלק ממערכת.

צבי אלון: זה מונע.

צבי אלון: הדיון הוא תקציבי, כאשר אתה שוקל מה מול מה, ואתה צובע תקציב, היתרון שאתה משיג ממסע ציבורי להגברת יחסי מין מוגנים, שמגן מפני כל המחלות הוא בהחלט הרבה יותר יעיל.

צבי אלון: אנחנו כמובן גאים ושמחים שיש לנו חיסון שיכול למנוע מחלה מסוימת, אבל השיקול צריך להיות שיקול רחב יותר מאשר פתרון פלא.

ריבי טל: זה לא מה שמונע.

רזיאלה גרשון: הרעיון הטוב ביותר זה להצטרף למנזר.

רזיאלה גרשון: כך ייפתרו כל הבעיות.

רזיאלה גרשון: גב' אדטו גם תיכנס למנזר והכול יהיה בסדר.

רונית תירוש: אני חושבת שככל שנפנים שתרבות יחסי הגומלין בין בנים לבנות היא כזאת שהגיל הולך ויורד, אז ברור שהשכיחות שראינו כאן, שהיא אחת ל-8, נדמה לי, ובארצות הברית 1 ל-5, אני מניחה שההסתברות עלולה לגדול כתוצאה מתרבות הרבה יותר חופשייה, פתוחה ובגילאים צעירים.

רונית תירוש: יותר שנתונים ייכנסו לזה.

רונית תירוש: מה שקרה פה בשנים האחרונות זה לא מה שקרה בשלושים השנה האחרונות.

רונית תירוש: אני לא זוכרת שדיברנו על הגברת מודעות לבנות גיל 9.

רונית תירוש: אני רוצה רגע להרים כפפה מסוימת, אולי להנחית, אולי לאפשר הנחתה לחברת MSD, שהנציג שלה יושב כאן, יואב שכטר.

רונית תירוש: יש לנו הרבה כוח בכנסת לדחוף, ללחוץ ואולי לקדם חקיקה, או בעזרת חקיקה לקדם הליכים כאלה ואחרים.

רונית תירוש: ראינו והתרשמנו כאן שהדבר הכי בעייתי.

רונית תירוש: ..

רונית תירוש: הרי יש קונצנזוס וכולם המליצו שכן נכון להכניס את זה לרישום, ואולי אפילו, בהמשך הדרך, לסל החיסונים, אבל מה שמונע ומה שמעכב זה הנושא הכלכלי, התקציבי.

רונית תירוש: האם יש באפשרותך להביא לנו לכאן בשורה ולומר שאתם תפעלו להוזלת המחיר?

יואב שכטר: הדבר היחידי שאני יכול לומר שכרגע המחיר שנקבע הוא המחיר לשוק פרטי והמחיר שנקבע עליו צריך להוסיף את מרווח הרוקח ומס ערך מוסף כחוק.

יואב שכטר: זה מה שבעצם הופך את המחיר של התרופה הרבה יותר יקר.

רונית תירוש: אני רק חוזרת אחריך בקול רם יותר: מדובר במחיר לרוקח ו?

יואב תירוש: זה לא המחיר בית מרקחת.

יואב תירוש: למחיר בית מרקחת מוסיפים כאן, כחוק, את מרווח הרוקח.

יואב תירוש: עד מרווח הרוקח מוסיפים עוד את מס ערך מוסף וזה הופך את מחיר התרופה להרבה הרבה יותר יקר.

רונית תירוש: ובכל זאת?

רונית תירוש: מחיר הבסיס יכול לרדת?

יואב תירוש: ובכל זאת ההיסטוריה מלמדת שתרופות שנכנסות לסל הבריאות---

רונית תירוש: זה ידוע.

רונית תירוש: מה אתה יכול לפתיח לומר לנו, אם בכלל?

יואב תירוש: אני לא יכול כרגע לומר לכם.

רונית תירוש: אתה מוכן לקראת הישיבה הבאה לבוא לבדוק את הדברים?

רונית תירוש: אני מניחה שאתה לא התכוננת, אבל לבוא וזה יכול אולי ואו לסייע לנו לקדם את זה גם לכיוון של הכנסה ושילוב החיסון בסל החיסונים, מעבר לרישום?

רונית תירוש: רישום, אנחנו נפתור את הבעיה, אני מעריכה.

רונית תירוש: אני מודה לך.

רונית תירוש: ברשותכם, אני אקריא את הודעת הסיכום.

רונית תירוש: סרטן צוואר הרחם נגרם כתוצאה מווירוס הפפילומה האנושי, הנקרא HPV בלעז.

רונית תירוש: זה הוא הסרטן השני בקטלניותו.

רונית תירוש: סיכויי ההישרדות של אישה אשר אובחנה כנגועה בסרטן צוואר הרחם הוא 40% עד 50%, דהיינו אחת לכל שתי חולות תמות תוך חמש שנים מיום האבחון.

רונית תירוש: החיסון גארדסיל, הנו הראשון בעולם המאושר למניעת סרטן צוואר הרחם, ויעילותו 100% או לחילופין אני אגיד שיעילותו מוכחת נגד הדבקה בארבעה זנים של וירוס הפפילומה.

רונית תירוש: החיסון מהווה פריצת דרך מדעית ממדרגה ראשונה ובעזרתו ניתן יהיה למגר את סרטן צוואר הרחם הנגרם מהזנים אותם מכסה החיסון.

רונית תירוש: הוועדה רואה בחומרה ובכאב,הייתי אומרת, את הסחבת בתהליך רישום החיסון לסרטן צוואר הרחם על ידי משרד הבריאות בישראל.

רונית תירוש: זאת בייחוד לאור העובדה שה-FDA מצא לנכון לאשר את החיסון במסלול מואץ לרישום בארצות הברית ואנחנו לא מטילים ספק בקפדנות היתרה של ארצות הברית בנושא הזה.

רונית תירוש: מאז רישומו של החיסון בארצות הברית נרשם החיסון ב-70 מדינות ברחבי העולם ואנחנו בהחלט רוצים שישראל לא תפגר אחר העולם המערבי, המפותח, והוועדה קוראת למשרד הבריאות לפעול בדחיפות לסיומו המהיר של רישומו של החיסון למניעת סרטן צוואר הרחם.

רונית תירוש: הוועדה ממליצה למשרד הבריאות לבחון מתן חיסון שנתוני לכיתות ח', דהיינו מדי שנה, שנתון כיתות ח' יחוסן.

רונית תירוש: אנחנו אומרים לבחון, אם תחליטו על גיל 12, לכיתה ו', אז יהיה כיתה ו'.

רונית תירוש: כל גיל שתחליטו, אנחנו מדברים על חיסון של שנתון מדי שנה באופן קבוע, דבר שיביא בתום עשר, עשרים שנה, אולי שלושים שנה, למיגור המחלה הזאת במדינת ישראל בכלל.

רונית תירוש: הוועדה קוראת למשרד הבריאות ולאגודה למלחמה בסרטן לפעול להגברת המודעות לנושא סרטן צוואר הרחם והיכולת למנוע אותו באמצעות קבלת החיסון.

רונית תירוש: אני כבר מודיעה שהוועדה תקיים ישיבת מעקב טרם סיום כנס הקיץ ובעת ההיא אנחנו מבקשים תשובה משני גורמים: אחד, ממשרד הבריאות לתת לנו כבר את המועד שבו יירשם החיסון הזה.

רונית תירוש: ואנחנו פונים גם לחברת MSD באותו מועד לתת לנו תשובה, ואנחנו מקווים חיובית, שתעיד על כך שהעלות של החיסון כבר לנקודת הפתיחה, מרגע הרישום על ידי משרד הבריאות, יהיה נמוך מזה הקיים היום.

יואב שכטר: מרגע החיסון?

רונית תירוש: מרגע הרישום.

רונית תירוש: תגידו לנו אתם שמרגע החיסון בסל החיסונים, אתם תורידו עוד יותר.

מיכל אנסקי: אולי הדרך לסיים את הישיבה הזאת זה עם הסיסמא של הקמפיין 'ספרי למישהי'.

מיכל אנסקי: עדיין אין לנו כסף לפוסטרים והתקשורת אולי לא רואה את זה בצורה סקסית, אז כדאי שכל אחד ייקח באופן אישי אחריות אישית לדבר על זה.

רונית תירוש: בשיטת המניפה נעביר את זה לעוד אחד ולעוד אחד.

רונית תירוש: ואני מודה לגב' עליזה זאנה על ההירתמות לאותו מסע פרסומי מכספים באמת לא ציבוריים, של אנשים טובים.

רונית תירוש: הנושא של 'ספרי למישהי', אני חושבת שזה חשוב.

רונית תירוש: שוב, אני לא בפריפריה, אני חושבת שאי אפשר לומר שאין לי מודעות, או אין לי השכלה ואין לי אינטליגנציה, ובכל זאת, לא הייתי מודעת לנושא הזה ובטח לא לחיסון הזה שקיים ושניתן לקחת אותו, אז על אחת כמה וכמה.

רונית תירוש: אני קודם כל מודה לכם ומבקשת ספרו כל אחת למישהי וספרו כל אחד מכם למישהי שניתן להתחסן מהמחלה הנוראה הזאת.