הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 17, פרוטוקול מספר 8, 2006-07-11 13:00

סופה לנדבר: אנחנו נתחיל.

סופה לנדבר: אני מברכת אתכם שעשיתם מאמץ להגיע, אני גם מברכת אתכם שעשיתם מאמץ מעבר ואני מקווה שאנחנו נפתור את הבעיה.

סופה לנדבר: אני צריכה להגיד שאני מודאגת מהמצב שבעצם בתחקרי שלנו אנחנו עשינו תחקיר ובעצם מספר דרי הרחוב גדל משנת 2000 עד 2005 מ- 908 עד 2505, זאת אומרת, ב- 176 אחוז.

סופה לנדבר: זה מה שבעצם אתם תקבלו את הנתונים.

סופה לנדבר: וההקצבה במקום לגדות ב- 176 אחוז כמו שזה צריך להיות גדלה רק ב- 15 וחצי אחוז וההקצבה בממוצע מינוס 52 אחוז שזה מצב לא נכון, לא בסדר ואנחנו כועדה מתנגדים לכך.

סופה לנדבר: אני חשובת שאחרי פגרה, אחרי שאנחנו נפתור את הבעיה הספציפית של גן חיים אני מקווה אנחנו נצטרך לפתור בעיה כללית ואם אנחנו נצטרך לעשות ועדה משותפת עם ועדת הכספים אנחנו נעשה את זה.

סופה לנדבר: אני לא רוצה לחזור לכל הדברים שאנחנו דיברנו לפני מספר ימים.

סופה לנדבר: רבותיי, לפני מספר ימים קיבלנו פנייה של העמותה "גן חיים" שבעצם החוב המצטבר שלהם השנה 200 אלף ₪ שהאנשים האלו פתחו עמותה ופתחו בית, ניתן להגיד בית, לאנשים שבעצם זקוקים, אנחנו גם שמענו כאן את הדברים, אנחנו פשוט שמענו מקרים שקורעים את הלב, היה כאן בן אדם, אם אתם זוכרים, שהוא סיפר לנו שלפני מספר שנים, כאשר הוא התקבל לעמותה, היה עולה חדש שהגיע בתוכנית של הסוכנות, תוכנית לאנשים בודדים שכאלו יש להם כאן לא אי בודד והם לא נמצאים לבד בעולם, שיקבלו אותם אבל התברר שלא קיבלו אותו והוא הידרדר למצב של רחוב ועבר מצומת לצומת והמצב שלו היה מאד קשה, הוא נכנס לבית חולים לניתוח לב פתוח, והאדם הזה כאשר היו צריכים להוציא אותו מבית חולים אמר, את הכלבים לא מוציאים החוצה במצב כזה.

סופה לנדבר: היה חורף והיה קר והיה מצב קשה מאד ואז המצב שלו הידרדר, כנראה בן אדם עבר ניתוח לב פתוח, לקחו אותו לבית החולים ישירות מהכנסת.

סופה לנדבר: למה אני מספרת את הסיפור?

סופה לנדבר: בגלל שבעצם הוא כל כך נגע בליבי, בלב של כולנו אבל בן אדם אמר, שאני היום לא מסוגל לצאת מהבית הזה, אין לי בית אחר וזה הבית שלי ואני ראיתי אותו לפני שנתיים ואני ראיתי אותו היום, הוא אחר ממה שהם קיבלו אותו.

סופה לנדבר: הם קיבלו אותו במצב של אותם אנשים דרי רחוב והוא חזר לחיים.

סופה לנדבר: אני רוצה לפנות למשרד הקליטה, שרה, אנחנו קראנו שבעצם משרד הקליטה במשך לפי החלטה של מנכ"ל לשעבר, רונן פלוטשר, ההחלטה שלו היתה להעביר עד שנת 2002 למשרד הרווחה תקציב שנתי למשרד רווחה, בסך הכל חצי מיליון ומאז הופסקו ההעברות ממשרד הקליטה.

סופה לנדבר: אנחנו כאן בועדה גילינו שבתוך כמעט 4000 איש שנמצאים בטיפול של משרד הרווחה, 80 אחוז הם עולים ממדינות חבר העמים.

סופה לנדבר: זאת אומרת, אנחנו נבקש שתשקלו שוב לחזור לאותן הקצבות בגלל שאם עולה חדש לא נקלט בארץ והמצב שלו הידרדר לרחוב, לצומת, לנדבות, לאלכוהול ולסמים, אני חושבת שטוב תעשו אם תשקלו שוב שזה הכספים שאתם תצטרכו למצוא אותם בכיס של משרד הקליטה.

סופה לנדבר: כדי בעצם שהאנשים האלו יוכלו לקבל טיפול.

סופה לנדבר: אנחנו מצאנו שדרי רחוב שנמצאים ובוחרים לגור בהוסטלים לתקופה של מעל שנה, הם לא ממשים את הסיוע בשכר דירה.

סופה לנדבר: אנחנו חושבים שאתם צריכים לשקול לתת אפשרות לבני אדם שאם הוא שנה, שנתיים, גר בבית הזה אין סיכוי שהוא יעבור לשכירות אז במקום לצבור את הכספים האלו, אתם צריכים לשקול לשחרר את הכספים ולתת לאנשים להשתמש בכספים האלו בגלל שאלו כספים לשכירות ולא טוב שהם נמצאים במשרד השיכון כאשר דייר יכול לקבל 1044 שקלים, לדעתי ניתן להעביר את הכספים האלו לדיירי רחוב אחרי תקופה של שנה, פלוס לתת להם אפשרות להשתמש בכסף שההוסטל בעצם יהיה שכר דירה, זה 12 אלף שקל עבור שנה, 24 אלף שקל עבור שנתיים, זה כסף שיישאר לשימוש בגלל שהמצב הוא לא טוב.

סופה לנדבר: אנחנו נתחיל ממשרד השיכון.

בת שבע  גורדון: כפי שנאמר בשיחה שלך שהתנהלה עם מר ישראל שוורץ, סמנכ"ל בכיר לאיכלוס .

בת שבע  גורדון: דרי רחוב, משרד השיכון נותן סיוע למי שהוגדר כדר רחוב ובואו נתחיל מהתנאי הבסיסי.

בת שבע  גורדון: דר רחוב זה מי שגר ברחוב או בגנים ציבוריים או בבתים נטושים לפחות חודש ימים.

בת שבע  גורדון: המשרד שלנו נותן סיוע למשך 24 חודשים בסך 1044 שקלים גם אם מדובר בדיירים שהם בעלי דירה לשעבר, שלפי החלטת הממשלה, אנחנו מאשרים סיוע בשכר דירה ליחידים מגיל 55 ויותר שהם חסרי דירה.

בת שבע  גורדון: ופה, מכיוון שמדובר באוכלוסייה הזו שבאמת זקוקה לסיוע של המשרד, אנחנו מאשרים להם סיוע גבוה פי 2 למרות שבעבר הם היו בעלי דירה.

סופה לנדבר: פי 2 זאת אומרת איזה סכום?

בת שבע גורדון: 1044 שקלים כאשר יחידים בודדים בגיל 55 מקבלים פחות, זה בערך 550 שקלים.

בת שבע גורדון: אנחנו לא מעבירים סיוע בשכר דירה למוסדות אלא הרווחה אבל אני יושבת כאן ואני אשמע את התגובה של כל אחד ואחד.

בת שבע גורדון: אנחנו נבדוק את הבקשה במגמה חיובית, כפוף ליכולות שלנו וכמובן לבדיקה שתיערך מול משרד האוצר ומשרד הרווחה.

שרה כהן: משרד הקליטה בהחלט ראה את עצמו שותף אמיתי בכל מה שקשור לטיפול בדרי הרחוב החל מהשלב שבעצם בעקבות גל העלייה צופה המדינה לראשונה בבעיה של דרות רחוב שלא היתה לפני כן.

שרה כהן: ההחלטה דאז ושוב, אני מציינת ברמה של החלטות של מנכ"לים היתה של מנכ"ל משרד הקליטה דאז, אפרים כהן מול מנכ"ל משרד הרווחה דאז, בן שושן, שהיתה אז החלטה שהמשרד שלנו יקצה תקציב לטובת בעצם שיפוץ בית שהוקם לראשונה, שיפוץ וציוד של בית שהוקם לראשונה בפתח תקווה לדרי רחוב.

שרה כהן: מאז שוב, בהסכמות בין המנכ"לים היתה התחייבות של משרד הקליטה להקצאה של חצי מיליון שקל באופן שוטף מזה שנים די לפחות כקרוב ל- 10 שנים להקצאה של חצי מיליון שקל רק לטובת בעצם טיפול בדרי רחוב במסגרות שונות.

שרה כהן: וזה בנוסף בעצם לסיוע שהמשרד נותן באופן שוטף לעולים כחלק מהזכאויות שלהם, אנחנו גם קיצרנו הליכים בהנפקה של תעודות, בסיוע בדמי קיום לנתמך בחצי השנה השניה לעליה, בסיוע בקרן מנהל מחוז, כל מה שניתן היה לתת וכולל גם פתרונות דיור בהחלט בעדיפות באותם מקרים שאפשר היה בעצם להביא לשיקום של האדם במסגרת של פתרון דיור.

שרה כהן: בשנת 2002 היתה החלטה שקיבל אותה מנכ"ל משרד הקליטה דאז והטיעון היה שמשרד הקליטה, שני טיעונים מרכזיים היו, לפחות ממה שנמסר לי על ידו באותה תקופה.

שרה כהן: האחד שמדובר כאן באנשים שבחלקם הגדול הם כבר שוהים זמן ממושך בארץ, 10 שנים, 12 שנים בארץ ואי אפשר כבר לבוא ולקרוא להם עולים לפי ההגדרות המקובלות של משרד הקליטה.

שרה כהן: אני לא מדברת על פתרון דיורי כי הנושא של טיפול בדרי רחוב זה לא פתרון דיור, אנחנו מדברים על התייחסות לצרכים טיפוליים של אדם ולא למענה שהוא מענה דיורי כי מענה דיורי אפשר היה לתת את זה לאורך תקופת הזכאות, אף אחד לא מנע את האפשרות לקבל גם פתרון דיור אם הוא נכנס למהלך הרגיל של פתרון דיור.

שרה כהן: אני מדברת כאן ברמה של טיפול שהוא טיפול באוכלוסייה עצמה.

שרה כהן: זה דבר אחד.

שרה כהן: הדבר השני שבע

שרה כהן: צם היה זה באותה תקופה והתקשינו מאד להתמודד עם הטיעון הזה שמדובר כאן בעצם במיכסות לסידור מוסדי.

שרה כהן: זאת אומרת, כי מרבית הכסף שמשרד הקליטה העביר הלך בעצם לטובת השהייה של דרי הרחוב בבית החולים קריית שלמה.

שרה כהן: זה היה על מכסות.

שרה כהן: וחלק מהטיעון היה שכמו שיש מכסות למפדרים ויש מכסות למוסדות שונים, ויש מכסות וקודים גם בבתי אבות אז למה לנושא של דרי רחוב אין קודים מסודרים או מכסות מסודרות שהמדינה דואגת לסידור מוסדי לאורך זמן כשם שקיים לגבי קליינטורה אחרת.

שרה כהן: האמירה היתה ובהקשר אליה קשה מאד למצוא כרגע טיעונים שהם יצדדו בכיוון של העברה נוספת של תקציב שהוא היה תקציב מאד אקראי כי בסופו של דבר זה כאילו התווסף לסל המקורות שמשרד הרווחה לצערו לא קיבל באמצעות הקצאה מהאוצר שהוא היה חלק מתוך הכסף שמיועד לטיפול בדרי רחוב והטיעון שהוא טיעון שלדעתי עדיין בעינו עומד זה למה לטובת דרי רחוב אי אפשר להשיג באמצעות הקצאה מסודרת של אוצר המדינה כשם שנותנים תקציב עבור שהייה בבתי אבות, כשם שנותנים תקציב עבור מוסדות סיעודיים, כי בכל מקום אי אפשר להתעלם מהעובדה שהעולים מהווים יותר מ- 50 אחוז מהאוכלוסייה, אז מה?

שרה כהן: אנחנו נדרשים כרגע לשלם עבור מכסות לבתי אבות או במוסדות סיעודיים שיש שם עולים?

שרה כהן: לא.

סופה לנדבר: קודם כל אני לא מבינה למה בכל זאת הפסקתם את ההחלטה?

שרה כהן: כי זו היתה החלטה של המנכ"ל דאז, אני בדיוק הסברתי את זה.

סופה לנדבר: אתם כנראה לא לקחתם בחשבון את הסקר שנערך כאן בועדה, ואני חושבת שטוב תעשו אם תיקחו את המחקר הזה ותעבירו אותו לשר.

סופה לנדבר: אני דיברתי עם השר והוא אמר שאחרי שהוא יקבל את המכתב שלי הוא יצטרך לתת תשובה.

סופה לנדבר: אני חושבת שזה לא מוריד ממשרד הרווחה אבל כל זאת, אם ב- 176 אחוז גדל מספר דיירי הרחוב משנת 2000 עד 2005, זה מדבר על משהו.

סופה לנדבר: ואם בתוך המספר של אנשים שהם חסרי דיור ונמצאים במצב אנושי שאני קשה לי אפילו לתאר אותו, יש מספר גדול של אותם אנשים שהם מוגדרים כעולים חדשים.

סופה לנדבר: את לא היית בישיבה הקודמת והיה כאן רופא שהוא לא כל כך הרבה שנים בארץ, רופא מרדים שהוא סיפר לנו סיפור שהוא לפי ההגדרה של משרד הקליטה הוא עולה חדש.

סופה לנדבר: הוא נכנס אחרי שנה קיבל רשיון, עבר את כל המבחנים, נכנס לבית חולים, זרקו אותו מבית חולים אחד, זרקו אותו מבית חולים השני והוא נשאר ברחוב ובן אדם ישב כאן ואני חושבת שאנחנו כולנו אנשים חזקים אבל קשה היה לא להוציא את הדמעות.

סופה לנדבר: פשוט קשה לתאר את הסיפור.

סופה לנדבר: אז אם הוא לא נקלט בארץ אני חושבת שטבעי מאד שמשרד הקליטה, אני עכשיו לא מדברת על מכסות ואני לא מדברת על דברים אחרים, אנחנו כולנו שותפים והמצב שלא היה בארץ והיום יש 3000 פלוס איש, זה מצב שהוא לא צריך להיות כאן.

סופה לנדבר: אני זוכרת שאז הייתי חברת מועצת העיר אשדוד, נשלחתי ללדיספולי וכאשר עמדי שם באולמות שהיו שם מאות ואלפי אנשים ואנחנו אמרנו להם, אל תיסעו לאמריקה, אל תיסעו לקנדה, תגיעו לכאן, מה שיש שם אין במדינת ישראל, אנחנו כולנו עם אחד ואנחנו כולנו דאגה על כל בן אדם ופה יש 3000 איש ואנחנו לא דואגים למצב.

סופה לנדבר: זה מצב שהידרדר, שיצא מהפסים ואני חושבת שאנחנו צריכים לעשות יחד.

סופה לנדבר: כל אחד יעשה משהו, מאמץ קטן ואנחנו נעבור את הבעיה הזאת.

שרה כהן: אני מקבלת את זה כיוון לאורך עבודתי בכל התחומים שאני עוסקת בהם מבחינתי מדובר כאן בשותפויות שהן שותפות אמיתיות, בכל אופן וזה לא שיש כאן איזה שהיא נסיגה חד צדדית מהמעורבות שלנו, אנחנו מתקצבים את כל הפעילות של העובדת הסוציאלית דוברת הרוסית בתל אביב, ביחידה לדרי רחוב, אנחנו שותפים בגלגל בירושלים ואנחנו גם הגשנו בקשה שאושרה וממתין תקציב של 600 אלף שקל מעזבונות המדינה לטובת מענה חדש של בית לחיים שהיתה פנייה שלנו לעזבונות המדינה ואושר לנו תקציב שהוא חלק מסל המקורות כרגע עבור הקמה של בית לחיים לדרי רחוב שהם לא בני שיקום.

שרה כהן: אבל הנקודה היא כאן שמה שאני אומרת הוא זה שבעצם יוצא כאילו שבאים כרגע באיזה שהוא סוג של אמירה, הפסקתם משרד הקליטה הספיק את התקצוב שבעצם מישהו צריך לבוא כרגע באיזה שהיא אמירה ומדוע אין כאן הקצאה שיטתית של מכסות עבור שהייה של דרי רחוב כי אז אנחנו ניתן עוד כחצי מיליון כשם שנתנו לדוגמא, אז ניתן עוד חודש של שהייה זה לא מביא את הפתרון.

סופה לנדבר: אני פשוט עומדת כאן חברת אונים כאשר מגיעים לכאן אנשים שמייצגים את העמותה שהם בעצמם עולים חדשים וכאשר חוב של מדינה 200 אלף שקל הם צריכים לקחת הלוואת כדי להחזיק את האנשים כי אישית הם כבר קשורים לאנשים.

סופה לנדבר: אז אני אומרת שמשרד הקליטה אם אתם רוצים לטפל נקודתית אז תיקחו את הנתונים החדשים.

שרה כהן: משרד הקליטה לא מטפל בהוסטלים ולא אחראי גם מיניסטריאלית לטיפול בהוסטלים ובדרי רחוב.

שרה כהן: מה שהעמותה יכולה לעשות באופן שהמערכת שלנו פועלת זה להגיש בקשה לועדת התמיכות של המשרד ולקבל בהתאם לקריטריונים סיוע לפי מה שועדת התמיכות קובעת.

שרה כהן: אבל אני רוצה זה כאילו לבוא ולהגיד למשרד הקליטה, יש כאן אחריות מיניסטריאלית מאד ג בורה.

שרה כהן: אין לנו אחריות כרגע על החזקה של אנשים במסגרות שהם מסגרות של הוסטלים שהם טיפוליים.

שרה כהן: לדוגמא, יש ילדים במרכזי חירות שהם 50 אחוז מהילדים שמוצאים מהבתים, הם ילדים של עולים ואנחנו לא מחזיקים אותם.

שרה כהן: אנחנו לא מחזיקים אנשים במסגרות סיעודיות.

רוברט אילטוב: עם כל הכבוד, יש שם עולים חדשים ואנחנו לא ניתן לכם להתנער מהאחריות הזאת.

שרה כהן: איש לא מתנער מהאחריות.

שרה כהן: אנחנו באים ואומרים שכשם שבמדינת ישראל לא נקבע שמשרד הקליטה אחרי לדוגמא על מסגרות סיעודיות למשל שמשרד הבריאות אחראי עליהם ויש בהן עולים ואנחנו לא נדרשים במתן קוד למסגרת סיעודית ולא נדרשים לקודים למפגרים ולא מתבקשים לקודים של חוסים למיניהם במוסדות למיניהם, מה השוני כאן דווקא בדרי רחוב אל מול מסגרות מוסדיות אחרות .

רוברט אילטוב: לא נתתם שקל אחד לנושא הזה.

רוברט אילטוב: לא טיפלתם בזה.

שרה כהן: עבור מה?

רוברט אילטוב: עבור דיירי רחוב.

שרה כהן: אנחנו השתתפנו, נתנו השתתפות.

שרה כהן: מה שאני באה ואומרת שהתקבלה החלטה שהיא החלטה שהיתה של מנכ"ל המשרד דאז, אני מבחינתי.

רוברט אילטוב: אז תעבירו למנכ"ל של היום את הדרישה שלנו וזהו.

שרה כהן: צריך להבין שיש כאן משהו שהוא יותר איזה שהוא משהו משונה.

רוברט אילטוב: אני רוצה להגיד לך, היתה מתכונת מסוימת שאתם השתתפתם או שילמתם, לא משנה איך אנחנו נקרא לזה ותחזרו לזה.

רוברט אילטוב: זה הכל.

רוברט אילטוב: כי זה עולים חדשים.

רוברט אילטוב: אם יש בעיה עם משרדים אחרים אנחנו מוכנים לבדוק את זבה, להעלות את זה בועדות הרלבנטיות, לדבר עם השרים אבל מה שאתם השתתפתם כמשרד לקליטת העלייה וחשבתם שזה נכון להשתתף כי זה עולים חדשים, אנחנו מבקשים, תחזירו את התקציבים האלה כי זו החלטה לא פוליטית היתה, זו היתה החלטה מקצועית ואני חושב שזו החלטה לא נכונה.

רוברט אילטוב: כי אתם שילמתם והשתתפתם ויש צורך להמשיך ולהשתתף כי זה אותם אנשים, אותם עולים חדשים.

שרה כהן: אני אעביר את המסר חזרה למשרד.

שרה כהן: ואני אעביר את זה למנכ"לית המשרד, הנקודה היא כאן החצי מיליון ששל של ההשתתפות דאז הוא רק חלק מתוך סל המקורות.

שרה כהן: יש בעיה אינהרנטית שהנושא אינו מתוקצב באופן ראוי את ההיקפים שלו, זו הבעיה, לא אם אנחנו ניתן עוד חצי מיליון או מיליון, זאת הבעיה.

סופה לנדבר: מה שהוא אומר שמשרד הקליטה, המנדט שלו לקלוט את העולים במדינת ישראל, אם יש ליקוי כל כך גדול שבזמן של כמה שנים מספר דיירי רחוב גדל ב- 176 אחוז אנחנו מביאים את האצבע המאשימה לא אל העיריות, ולא במשרד רווחה ולא במשרד השיכון שהם היום משתתפים, ולא במשרד האוצר, אנחנו מביאים את האצבע המאשימה למשרד הקליטה.

סופה לנדבר: זה מנדט של משרד הקליטה לקלוט את האנשים ואם אנשים שהגיעו עם תואר שני ושלישי ואנשים הידרדרו למצב שהם היום מבקשים נדבות יש פה ליקוי אחד גדול ולא משנה אם זה משרד כזה או אחר וגם לא להעביר את זה ממשרד למשרד.

סופה לנדבר: אני אמרתי בהתחלה, בואו נעשה את זה במשותף, אני לא יכולה להגיד עיריית אשקלון, עיריית אשדוד, עירייה זו או עירייה אחרת, אני יכולה להגיד זה לא משרד זה ולא משרד אחר, אני אומרת שאתם צריכים לחזור למתכונת שאם זה היה חצי מיליון והיום מספר גדל ב- 176 אחוז ש- 80 אחוז מהם עולים ממדינות חבר העמים, קרה כאן משהו רבותיי ואתם צריכים לבדוק במשרד.

סופה לנדבר: תעבירי את זה למנכ"לית, תעבירי את זה לשר, אנחנו גם הערנו להם מכתבים ואנחנו מבקשים לחזור ולא רק לחזור בחצי מיליון אלא לחזור בסכום כסף שהוא שווה בהגדלה של מספר האנשים.

רוברט אילטוב: עם זאת, מה שאנחנו היינו רוצים לבקש, אנחנו מבינים שזה לא רק פרויקט של משרד הקליטה, יש אחריות של משרד הרווחה ומשרד השיכון וזה ברור וגם עיריות ומשרד הפנים אז אנחנו מבקשים שתאם תתייחסו לנושא הזה, איך אתם רואים את זה ואנחנו נשמח לפנות לגורמים הרלבנטיים ולדרוש גם את ההשתתפות שלהם.

רוברט אילטוב: זה לא ייתכן שאנשים שיש להם את אותם הזכויות של אותם האזרחים, נזרקים החוצה, אף אחד לא מטפל בהם וכל אחד מתנער מאחריות.

רוברט אילטוב: לכולם יש פה אחריות משותפת.

שרה כהן: ההתנערות היחידה מאחריות כאן היא התנערות שהנושא אינו מתוקצב באופן ראוי על ידי משרד האוצר.

שרה כהן: יש כאן שותפות מקצועית של שורה אנשים שנמצאים כאן.

שרה כהן: אנחנו לעולם ולאורך כל הדרך מבחינתי זה מהלך שהוא מהלך משותף עם חשיבה משותפת, עם רצון אמיתי כאן לעבודה משותפת ומתואמת.

שרה כהן: ברמה של מדיניות ממלכתית הנושא קיבל את הביטוי הפורמלי שלו במסגרת משרד הרווחה שהוא נקבע מיניסטריאלית לרכז את הטיפול בדרי רחוב.

שרה כהן: אנחנו חלק מתוך השותפים, אנחנו רואים את עצמנו שותפים ואני עדיין חוזרת ואומרת, הבעיה המרכזית היא זה היעדר מקורות מובנים לאורך זמן לטיפול בנושא.

שרה כהן: אני אחזור עם המסר למשרד, אני חושבת שזה המקום שלכם ובבית הזה לבוא ולהביא לידי כך שאפשר יהיה לתקצב את הנושא באופן ראוי להיקפים של האוכלוסייה שנמצאת היום בפועל.

רוברט אילטוב: אנחנו פה נשתדל מצדנו להעלות את כל הדברים במקומות הרלבנטיים אבל מצדנו אנחנו מבקשים מכם שקודם כל תחזירו את מה שהיה.

רוברט אילטוב: לפחות שזה לא ימשיך להידרדר ולעצור את ההידרדרות הזאת ואנחנו נמצא גם את הפתרון לדברים שאת אומרת.

סופה לנדבר: טוב, תודה רבה לכם.

סופה לנדבר: אשקלון, אתם לא הייתם בישיבה הקודמת.

חנה יוגב: אנחנו עובדים עם העמותה, אני חושבת שיש לנו קשרי עבודה טובים ואנחנו חושבים שהם עושים עבודה טובה.

חנה יוגב: יחד עם זאת, אנחנו עובדים עם דו"ח החשבונות של משרד הרווחה ובעצם בפועל הרשות היתה צריכה להוסיף 25 אחוז על מה שמשרד הרווחה מוסיף כי זו ההתחשבנות הרגילה.

חנה יוגב: משרד הרווחה מעביר לנו 157 אלף שקל, יחד עם ה- 25 אחוז של המשרד זה 222 שקל, אנחנו עצרנו בשנה שעברה ביולי, בסוף יולי אמרתי לאיגור ולאולג, אמרתי אין כסף, נגמר.

חנה יוגב: איכשהו קיבלנו בסוף השנה מהמשרד ושילמנו רטרואקטיבית על מנת שלא נגיע למצב הזה השנה.

חנה יוגב: עשינו הסכם עם השלטר בתחילת השנה ואמרתי שאני מוכנה לשלם עבור 12 איש שגם את זה שמתי את ראשי על מזבח גזבר עיריית אשקלון כי אמרתי, אני מוכנה לקחת על אחריותי 12 איש בתוך השלטר, כל היתר תראו אם אתם מסתדרים עם זה או לא.

חנה יוגב: שבפועל אנחנו משלמים 73 שקל לבן אדם לילה, זאת אומרת, אנחנו משלמים 350 אלף שקל בשנה שזה אומר שעיריית אשקלון מוסיפה משהו כמו 120 או 130 אלף שקל בשנה על ה- 25 אחוז.

חנה יוגב: אנחנו בסופו של דבר משלמים לשנה 350 אלף שקל עבור 325 אלף שקל עבור 12 דרי רחוב זה אומר שעיריית אשקלון נוסף על ה- 25 אחוז שהיא משלמת היא מוסיפה למעלה מ- 100 אלף שקל בלי להגיד כלו.

חנה יוגב: הרשות לא מסוגלת לממן יותר, יש הרבה סעיפים בתוך הרווחה שהיא מממנת מעל 25 אחוז בכל מקרה, כשהפתרון הוא באמת פתרון ארצי.

חנה יוגב: אני צריכה להגיד משהו כאן ברמה המקומית, אנחנו בשנה שעברה ספרנו 46 דרי רחוב, המון זה המון לעיר כמו אשקלון כשאני מסתכלת ופוגשת קולגים שלי מרחובות, מנתניה, ערים בסדר גודל דומה שאומרים לי, אנחנו לא מתעסקים עם התחום, יש לנו איזה 4 או 5 דרי רחוב אבל אנחנו לא מתעסקים עם זה בכלל.

חנה יוגב: אני חושבת שאחת הבעיות שנוצרה ברמה המקומית היא, שאיפה שיש שירותים מגיעים אנשים היות ואין חוק השתייכות לדרי רחוב ואתה חייב לטפל בדר רחוב ביום שאתה מוצא אותו, איפה שאתה מוצא אותו אז אני חושבת שמה שקרה באשקלון זה חבר מביא חבר.

חנה יוגב: זאת אומרת, צריכים להסתכל מנקודת המבט של השרות בעניין הזה, שהרשות אומרת, סליחה, אני קולטת ממקומות אחרים בגלל שיש פה שירות ובגלל שהשירות הוא טוב ובגלל שהשירות איכשהו ממומן ומתוקצב אז למה אני צריכה לעשות את זה?

חנה יוגב: זה משהו ארצי, מישהו צריך לתת את הדעת ברמה של תקצוב ארצי, פתרון ארצי לעניין הזה ומחר בבוקר אם יהיה לי 70 דרי רחוב באשקלון?

חנה יוגב: כי כולם יביאו את כולם ככה, אז אני אוכל לשלם את זה בתור רשות?

חנה יוגב: בחיים לא.

סופה לנדבר: אני חושבת שהעניין שאחד מביא את השני זה עניין טוב מאד, יש בפעם הקודמת אנחנו ראינו כאן

סופה לנדבר: סרט כאשר בחיפה אחד מהעמותות חיפשו את האנשים וניסו למשוך אותם לבית ככה שלא יישארו בחוץ ושיהיו מתחת גג ואני חושבת שהמטרה המשותפת שלנו זה להחזיר את האנשים האלה לחיים.

סופה לנדבר: אני מבינה שיש עוד בעיה, אשדוד ואשקלון וחיפה וערים אחרות, יש לנו בעיה עם 80 אחוז שהם עולים אז כנראה יש לנו בעיה.

סופה לנדבר: עיר שהיא קולטת עלייה ומספר האנשים שנמצאים בעיר הוא גדול יחסית לאוכלוסייה שגרה בעיר ואני מדברת על עולים, אז כנראה כאן עם דברים אחרים שהעירייה מביאה יש דברים שהם לקויים של קליטה, קשיים של קליטה, דברים שמביאים לדבר הזה.

סופה לנדבר: ובגלל זה אני חושבת שיש פה בעיה.

סופה לנדבר: נכון שהשירותים הם טובים, גם באשדוד וגם באשקלון ודאגה רבה למקרים סוציאליים אבל יחד עם זאת אני חושבת שיש בזה משהו גם טוב.

סופה לנדבר: בגלל שאם בעיר אחת מנסים למשוך אותם ולקנות אותם ולהביא אותם כדי שיהיו מתחת גג ולא בצומת ושיפסיקו עם סמים ולא כל אחד מסוגל לחזור למצב הרגיל, למצב של בית אז יש בזה משהו.

חנה יוגב: כן, אבל יחד עם זה אני אומרת פה כנציגת רשות שזה מאד מסובך.

חנה יוגב: יש לנו את השלטר ויש לנו באשקלון אישפוזית פרטית לסמים שהם אוספים אנשים מהתחנה המרכזית בתל אביב ומביאים אותם ואנשים נשארים באשקלון.

חנה יוגב: הרשות לא יכולה להתמודד גם עם יבוא, מספיק לה את האנשים שיש לה בשביל להתמודד עם זה.

חנה יוגב: אני עדיין חושבת שהפתרון הוא ארצי, ממלכתי, האוצר צריך לתקצב את זה כמו שצריך ולא שנשב ונתחנן על כסף לדרי רחוב.

חנה יוגב: אבל אשקלון יכולה לעשות רק את מה שהיא יכולה במסגרת זה שהיא מתקצבת את זה מעל ה- 25 אחוז, לצפות ממנה שהיא תתקצב את הכל זה לא מציאותי.

דוד הרטום: ראשית כל התייחסות לגבי משרד השיכון.

דוד הרטום: ממה שאני מבין דרי רחוב בתקופה שהם נמצאים בהוסטלים ובשלטרים בדרך כלל הם לא מנצלים את התקופה המוגדרת הזאת והם עושים את זה כדי לשמור את זה בין היתר גם הם מבחינתם כדי לשמור את זה לרגע שהם ממש יצטרכו.

דוד הרטום: השאלה היא כזאת, האם ואני מבין שהם מקבלים סיוע מוגדל לתקופה של 24 חודשים.

דוד הרטום: השאלה היא האם המינון הזה הוא נכון או שצריך היה למצוא גם כחלק מתוך הסל של מה שאומר השירות בהוסטל, להגדיל את התקופה הזאת ולא על חשבון השהייה בחוץ.

דוד הרטום: אני מעריך שרוב האנשים סדר גודל של 6 עד 8 חודשים זה סדר גודל נכון לתקופה של שהייה בהוסטל וזו תקופה שמאפשרת להם להתקדם לקראת דירת מעבר.

דוד הרטום: זאת אומרת, הייתי לוקח את זה והייתי ממליץ למשרד השיכון לראות את התקופה של 6 חודשים של שהות בהוסטל מעבר לתקופה של 24 חודשים.

דוד הרטום: אני אסביר את זה שוב, אם היום אתם מעבירים למוסד זה יהיה על חשבון ה- 24 חודשים הראשונים שהוא ישהה בחוץ.

דוד הרטום: מה שאני הייתי מבקש וממליץ להוסיף 6 חודשים ראשונים של השהות שם בהוסטל שלא תבוא על חשבון ה- 24 חודשים וזה ייתן להם את המוטיבציה וגם להוסטל את המוטיבציה לטפל בהם במשך 6 חודשים אבל אחרי זה לכוון אותם למציאת הפתרון בחוץ.

דוד הרטום: הנושא השני לגבי משרד הקליטה, אני רוצה רק לתת את הנתונים.

דוד הרטום: באשדוד מתוך 65 דרי רחוב מוכרים אחד הוא יליד הארץ ו- 64 הם ילידי חו"ל, 32 מתוך אותם 65 עלו ארצה אחרי שנת 99' ואם ניקח את אלה שעלו משנת 90' ומעלה, זה 58 מתוך 65.

דוד הרטום: זאת אומרת, הבעיה היא נקודתית בעיקר לעולים החדשים ולעולים שהגיעו משנות ה- 90' אבל לא פחות לאלה שהגיעו בשנים האחרונות.

דוד הרטום: אני בהחלט מזדהה עם מה שאת אומרת ששירותים טובים מושכים אוכלוסייה אחרת, אני לא אשכח מקרים של אנשים שהגיעו בשדה התעופה ושאלו, איפה הרווחה של נעמי פלמון, נעמי פלמון היא מנהלת המחלקה לשירותי מוגבלויות אצלנו באשדוד, הגיעו לשדה התעופה וביקשו להגיע לאשדוד כי שם יש טיפול בילדים נפגעים וכו' וכו'.

דוד הרטום: פה זה אוטומטית הם מגיעים אוטומטית זה על חשבון הרשות המקומית.

דוד הרטום: הרשות המקומית שאליה הם מגיעים.

דוד הרטום: דרי רחוב שלא הסתדרו ואותם אנשים הם עולים חדשים שלמעשה לא הסתדרו חלקם הקטן מאד נמצא להם פתרון דיור, רוב האנשים הם מהרגע הראשון לא למדו ולא הצליחו להסתדר ובסופו של דבר זה הקליטה הבסיסית שלהם, ופה היתה באמת חשובה ההשתתפות של משרד הקליטה באותה תקופה.

דוד הרטום: לסיכום, הבעיה היא בעיה ארצית.

דוד הרטום: הרשויות המקומיות קיבלו על עצמן ללכת בנושא הזה ועושות את זה בחסד וברצון, הגדירו תקציב לנושא הזה, עיריית אשדוד בהחלט תגדיל את התקציב ותישאר באותם 25 אחוז גם אם הסכום יהיה כפול מאשר זה, זה יבוא על חשבון דברים אחרים.

דוד הרטום: ממה שאני הבנתי, הפתרון הארצי בנושא הזה הוא בסך הכל בסדר גודל של בין 10 ל- 15 מיליון שקל בתקציב של המיליארדים.

דוד הרטום: אנחנו מדברים על 15 מיליון שקל, 5 מיליון תוספת על מה שקיים היום.

דוד הרטום: באותם 15 מיליון שקל ניתן להוריד כתם גדול בחברה הישראלית אבל כתם שבסופו של דבר עולה לנו אחרי זה בתי סוהר ובמוסדות סגורים וכו' פי 10.

דוד הרטום: השאלה היא באמת איך לבוא ולהגיד, בואו נלך למבצע שיקטין את הסיפור הזה של דרי הרחוב בצורה דרסטית ב- שלוש או ארבע השנים הקרובות ולהגיע לפתרונות עם אותם אנשים.

דוד הרטום: כי כל אדם שבסופו של דבר לא מוצא את הפתרון שלו ומחר הם יסגרו שם זה אומר שאותם עשרים וחמישה איש יצאו לרחוב העלות לציבור תהיה הרבה יותר גדולה מאשר אותם ה- 5 או מיליון תוספת שנדרשים לנושא הזה.

סופה לנדבר: תודה רבה לך.

סופה לנדבר: בבקשה חנן.

חנן פריצקי: כמו שהזכרתי בישיבה הקודמת, הבעיה היא ואני מסכים עם רוב הנוכחים פה, הבעיה היא ארצית ובעיה תקציבית ואין להסתתר מאחורי דברים אחרים וגם מבחינתנו זה רק סימפטום אחד מעוד כמה שבדיוק באותה מידה יכולים להיות פה הוסטלים אחרים.

חנן פריצקי: כמובן שהם נגעו ללבי אבל אני אומר מאותה בחינה, יש לנו צרות כאלה שאנחנו רואים במקומות אחרים.

חנן פריצקי: אני גם אמרתי בישיבה הקודמת שזו אחת הבעיות המרכזיות כרגע של משרד הרווחה, הוא עולה כל שנה בסדרי העדיפויות שלנו מול משרד האוצר ומדובר בכסף לא גדול כמו שכולם הזכירו פה.

חנן פריצקי: גם לקראת תקציב 2007 התחילו דיונים והנושא הזה עלה עדו פעם כאחת הבעיות המרכזיות שיש לנו ואני מקווה שהוא סוף סוף מבחינה מבנית יתקבל פתרון כי כל מה שקורה כרגע זה אנחנו מנהלים את התקציב לדרי רחוב ממשבר למשבר.

חנן פריצקי: זה כרגע מה שקורה בשנים האחרונות, זה מצב לא תקין לדעת כולם, אין פה תכנון, אין פה ניהול, אין פה כלום.

חנן פריצקי: פשוט מנהלים את זה ממשבר למשבר.

סופה לנדבר: אבל למה במסגרת הכנסת אף פעם לא היה דיון על דרי רחוב?

חנן פריצקי: היו, היו.

חנן פריצקי: הנושא הזה כל פעם עולה, גם שנה שעברה התוספת התקציבית שהיתה בסופו של דבר לקראת ספטמבר – אוקטובר נבעה מכתבה בעיתון והיה חשש שיסגרו, במקרה הזה זה היה קריית שלמה אז היתה סכנה שיסגרו את קריית שלמה ואז התגלגל כל העניין מחדש.

חנן פריצקי: מה שאני כרגע בא ואני אשי בשורות אבל יחסית מצומצמות, אנחנו כרגע למצב שקורה היום אנחנו נותנים מענה, אנחנו ניתן מענה ואני עוד רגע אפרט אותו, המענה הוא זמני, כנראה יצליח להחזיק אותנו עד לסוף שנת התקציב הנוכחית, לגבי תקציב 2007, הבעיה אם לא יטפלו בה תחזור חזרה, ללא ספק.

סופה לנדבר: אני במקרה חברה גם בועדת הרווחה וגם בועדת כספים ואני אומרת לכם שאנחנו יחד אתכם, נילחם עבור דבר שהוא לא יחזור כל שנה, זה לא ייתכן, אבל יחד אנחנו גם נילחם להוריד את המספר האנשים שנמצאים היום ברחוב למספר הכי קטן שאפשר.

חנן פריצקי: מה שקרה כרגע בין הישיבה האחרונה לישיבה הנוכחית , אנחנו בעצם מציעים פתרון שמשולב משלושה אלמנטים שבסופו של דבר מביאים כסף עוד פעם, במובן הארצי וכמובן במובן הארצי אנחנו מעונינים לתת פתרון כולל כי אני חוזר, אותה בעיה שיש באשדוד ובאשקלון יש בכל מקום כרגע בארץ, שנאנקים תחת הבעיה.

חנן פריצקי: אז אנחנו משרד הרווחה מתוך מקורות תקציביים שלו פנימיים ישיג מקורות של 1.5 מיליון שקל לטובת דרי רחוב, דבר נוסף, אנחנו מעבירים 300 אלף שקל מ"בית לחיים" שהיינו אמורים לפתוח אותו ובגלל קשיים בירוקרטיים ואחרים אנחנו נפתח אותו כנראה רק לקראת סוף השנה.

חנן פריצקי: וגם לא אם לא יהיה תקציב נוסף אנחנו פשוט נצטרך לסגור אותו למחרת וגם שרה דיברה על זה, כולם מדברים על זה, מדובר על בית לחיים של דרי רחוב שלא מסוגלים להשתקם אחרי תקופה קצרה, מדובר על תקופות יותר ארוכות, אין ברירה, יש כאלה שהם במצבים כאלה שחייבים להחזיר אותם תקופות יותר ארוכות.

חנן פריצקי: אז 300 אלף שקל נשיג משם.

חנן פריצקי: יש עוד מיליון שקל שאנחנו יחד עם משרד האוצר נקבל לטובת העניין וזה מה שמשרד האוצר מוכן להקצות כרגע לעניין כך שאנחנו מתוך המקורות מוסיפים 2.8 מיליון שקל כרגע שיוקצו בנוסף לטובת העניין של זה.

חנן פריצקי: 2.5 מיליון שקל חדשים שיוספו לעניין, 300 זה מתוך הסטות פנימיות בתוך סעיף דרי רחוב, אנחנו מאמינים שהתוספת הזאת היא תהיה כמובן כלל ארצית ולכל הישובים תיתן מענה עד לסוף השנה.

סופה לנדבר: ואת החובות שלהם הם יקבלו?

חנן פריצקי: ניתן מענה סביר עד סוף השנה, אני חוזר ואומר, זה רק השנה הזאת, הדיונים והויכוחים לגבי הבסיס ששנה הבאה אמרתי, נכניס את "בית לחיים", אם לא נצליח להשיג מענים לעניין אז הבעיה תצוץ אפילו במלוא חריפותה גם בשנה הבאה כי יהיה לנו גם "בית לחיים" שיצטרך לקבל מענה ואני מסכים עם מה שאמר האדון, מנהל האגף של אשדוד שאין ספק שמדובר בכסף קטן יחסית לבעיה גדולה שאסור שתקרה.

סופה לנדבר: בשבוע הבא הם מקבלים את הכספים שאתם חייבים להם.

סופה לנדבר: מוטי וינדר אמר לי שאתה מגיע לכאן להתחייב שבמשך בעצם שבוע הבא שקיבלתם את הכספים.

חנן פריצקי: אני כבר מחר נמצא במשרד האוצר לסדר אישור תקציבי.

חנן פריצקי: האישור התקציבי כרוך בעוד כמה דברים אבל אני אמצא.

חנן פריצקי: במסגרת זה יהיו 2.5 מיליון שקל לטובת העניין, ייקח כמה ימים ואז הכספים, אישור אוצרי בכל הרמות, זה הליך אבל מחר זה יתחיל לרוץ.

סופה לנדבר: הוא אמר תוך שבוע ימים, תנסו בבקשה דחוף.

סופה לנדבר: אז אתם מבטיחים שהמקום לא ייסגר ועד סוף החודש יהיו להם כספים.

שרה כהן: עד סוף החודש אני לא בטוחה.

שרה כהן: מה שאני אומרת, תמשיכו לשלם הכסף יגיע.

שרה כהן: יש התחייבות פה, תמשיכו, אל תעצרו את התשלומים.

שרה כהן: זה הכל.

רוברט אילטוב: למשל באשקלון ובאשדוד למשל יש אנשים בתור אז שלא יהיה יותר משמונה עשר אישורים.

רוברט אילטוב: היום יש שם עשרים איש.

רוברט אילטוב: אחרי הועדה שהיתה, אנשים שהיו צריכים לצאת הם יצאו.

סופה לנדבר: אני אומרת למשרד הרווחה בכל לשון של בקשה.

סופה לנדבר: תנסו בבקשה, אנחנו חיילים שלכם, אנחנו חברי כנסת שעוזרים לעניין, אנחנו לבנו עם הצרה הזאת ואנחנו שותפים במאבק.

סופה לנדבר: אז אני אומרת, תנצלו אותנו, אנחנו נעשה הכל כדי לעשות צרחה עד השמיים, עד ראש הממשלה, עד מי שצריך כדי לאשר ולהתנות את האישור של תקציב גם עם הדברים שאתם צריכים.

סופה לנדבר: אבל אני מבקשת מכם, לבדוק כמה אנשים חיים שם, כמה אנשים לא מתוקצבים ולבדוק את העניין ולתקצב אותם כי זה בני אדם שצריכים את הגג, צריכים את האוכל.

סופה לנדבר: בגלל שתסתכלו מה קורה, עובדים סוציאלים מבינים כמו שאמרה סגנית מנהלת האגף לרווחה של אשקלון, מטפלת טובה מביאה את האנשים, אני אומרת, צרה צרורה מביאה גם את האנשים ובזמן שהם מגיעים, מתאספים או עובדים, אני יודעת שעובדת סוציאלית באשדוד מגיעה לבית ואומרת, תקבלו, מצאתי פה ומצאתי שם.

סופה לנדבר: אז העירייה היום מגלגלת ובצדק, היא יודעת שיהיה בית.

סופה לנדבר: אני מבקשת שתבדקו את זה.

סופה לנדבר: ותחזור אלינו.

סופה לנדבר: אני אומרת תודה למשרד השיכון שאתם מוכנים לתת פתרון תשקלו את זה איך אתם עושים את זה בגלל שזה יעזור לנו לעניין.

סופה לנדבר: תודה לרווחה, תודה לקליטה.

סופה לנדבר: אני מקווה שתחזרו בגלל שהעניין הוא לא טוב לכולנו.

סופה לנדבר: תודה לכולם ותמשיכו לעשות את הדברים הטובים ואני מקווה שבשנה הבאה לא נצטרך להיפגש בגלל שנביא את הבעיה לפתרון.