הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 17, פרוטוקול מספר 75, 2008-01-07 00:00

סופה לנדבר: שלום לכולם, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.

סופה לנדבר: הקמנו תת ועדה, של ועדת הכספים, בראשותו של חבר הכנסת ליצמן.

סופה לנדבר: היום אנחנו רוצים לקבל תשובות ברורות.

סופה לנדבר: המכרז הסתיים ב-31 בדצמבר, אנחנו מבקשים לדעת איפה הוא נמצא, מה קורה איתו והאם צריכים בחקיקה נוספת.

סופה לנדבר: חבר הכנסת ליצמן, אני מבינה שאתה רוצה לפתוח בנושא.

יעקב ליצמן: אני רגיל לומר שחוק זה חוק, לא משנה על איזה נושא.

יעקב ליצמן: אותם אנשים שחתומים על חוק תשלום מס הכנסה, חתומים על חוק להקמת בית חולים ותפעולו מה-1 בינואר 2007.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, אנחנו יום אחרי אי ביצוע החוק.

יעקב ליצמן: שנה עברה מאז יום ביצוע החוק, מילא שהממשלה לא בנתה על עצמה נניח, לא שאני מסכים עם זה אבל נניח.

יעקב ליצמן: מילא שהממשלה עדיין לא סייעה לזה, גם לזה אני לא מסכים, אבל בסדר, נניח.

יעקב ליצמן: אבל שהממשלה אפילו מפריעה לזה, זה כבר מלא בעייתיות.

יעקב ליצמן: לפני ארבע-חמש שנים היה כבר מכרז, ביטלו את המכרז ואמרו שאף אחד לא יוכל לגשת, בוודאי שאי אפשר לגשת.

יעקב ליצמן: משרד שעושה מכרזים, לא פלא שאף אחד לא ניגש.

יעקב ליצמן: היום יש אנשים שמוכנים להקים בית חולים גופים, עמותה, בלי סיוע ממשלתי.

יעקב ליצמן: אני לא שאולי בדיעבד נבקש סיוע, אבל מוכנים ללכת על זה.

יעקב ליצמן: יש מספיק כוח ואנשים שרוצים להקים בית חולים בעיר אשדוד, רוצים להציל נפשות.

יעקב ליצמן: עובדה שאותו גוף, "רפואה וישועה", שבימים אלה, מקווה בעזרת השם, להשלים את חדר המיון הקדמי מה שנקרא עד מאי, ולתפעל אותו במאי 2008 השנה.

יעקב ליצמן: אני מדגיש, כשלב ראשון לבית חולים, אין לנו עניין דווקא להישאר בחדר מיון קדמי, אותו גוף מוכן גם לקבל את זה אבל כל פעם מכניסים מקלות חדשים.

יעקב ליצמן: רבותי, יצא מכרז, כך שמענו, לא יודעים מהם התנאים שלו.

יעקב ליצמן: אני יודע שהעמותה הגישה את ההצעה שלה.

יעקב ליצמן: לא יודע אם ישנם גופים אחרים או לא, לא איכפת לי אם יש או לא.

יעקב ליצמן: בית חולים באשדוד חייב המציאות.

יעקב ליצמן: הייתי בביקור עם אישיות חשובה, עם ראש העיר, בחדר מיון קדמי.

יעקב ליצמן: אחת השאלות שהוא שאל מייד כמה תושבים יש באשדוד.

יעקב ליצמן: ראש העיר אמר לו 220 אלף תושבים, 230 אלף תושבים.

יעקב ליצמן: הוא אחד מהרפובליקנים החשובים, התשובה שלו היתה, שבאמת צריך בית חולים בגודל אוכלוסייה כזאת.

יעקב ליצמן: הוא הביא איתו גם רופא מומחה מארצות הברית, מהסנט, וגם הוא אמר אותו דבר.

יעקב ליצמן: אין ספק שעיר גדולה כמו אשדוד, העיר החמישית בארץ, היחידה שאין לה בית חולים.

יעקב ליצמן: יש מקומות שבהם יש שתי בתי חולים, יש מקומות שיש ארבעה בתי חולים ברדיוסים קטנים, באשדוד אין בית חולים, וזה פיקוח נפש, אף אחד לא רוצה ביזנס כאן, אף אחד לא רוצה לעשות כסף.

יעקב ליצמן: כולם יודעים שבבתי החולים היום לא רוצים כסף, לכן אני מצפה לשמוע מפי היושבת ראש, ראשית, מה התוצאות של המכרז, לא מי שזכה, וכמה אנשים הגישו.

יעקב ליצמן: לא מעוניין כרגע לחשוב מי זכה, אני מדבר תכ'לס על דברים.

סופה לנדבר: מהם הצעדים הבאים, ומתי ובאיזה מועד?

יעקב ליצמן: מתי התחילו לצאת עם זה, ואפשר להתחיל לבנות, אני לא רואה שום עיכוב.

יעקב ליצמן: אם אפשר לפתוח חדר מיון במשך שנה, מה הבעיה להתחיל לבנות בית חולים, רק אל תפריעו לנו.

יעקב ליצמן: תרדו מאיתנו אתם לא רוצים לבנות, יש גופי חסד שרוצים לעזור לציבור.

יעקב ליצמן: תודה.

סופה לנדבר: החוק חוקק על ידי, יחד עם חברי הכנסת, בתמיכה מאסיבית של יו"ר ועדת הכספים דאז, חבר הכנסת ליצמן, וחברי כנסת אחרים.

סופה לנדבר: אני צריכה לומר, שבעצם כבר היה צריך לעמוד בית חולים ולקבל חולים, ולהבריא אנשים.

סופה לנדבר: עד כה זה לא קרה, חשבתי שאנחנו התקדמנו לפני כמה חודשים.

סופה לנדבר: כבוד ראש העיר.

סופה לנדבר: בבקשה.

צבי צילקר: תודה רבה על ההזמנה.

צבי צילקר: תודה רבה על העזרה לאורך כל השנים.

צבי צילקר: אולי היסטוריה קצרה של כמה דקות, כי אני חושב שעיקר הדיון צריך להיות מהו הצעד הבא לפי לוח זמנים.

צבי צילקר: אני לא רוצה להזכיר את המכתב הראשון ליהודי בשם ויקטור שמטוב שעדיין חי, והוא אמר כשהעיר תהיה גדולה.

צבי צילקר: אני עובר לשלב הבא, תם ה-31.

צבי צילקר: תמ"א שהגדירה, והיה כי תקרא עלייה, יקום בית חולים.

צבי צילקר: תמ"א – תכנית מתאר ארצית, זה חוק.

צבי צילקר: זה מאושר בממשלה, ולפי זה מקדמים את כל הפיתוח במדינה.

צבי צילקר: כתוב במפורש, בית חולים באשדוד, 300 מיטות, בשלב שני, 500 מיטות, ב-1991.

צבי צילקר: אז היינו בסך הכל 80 אלף, או 90 אלף תושבים.

צבי צילקר: היה ברור שאם נתחיל עם 80-90 אלף, נגיע ל-140 אלף תושבים.

צבי צילקר: מה קרה שהפכנו להיות העיר החמישית בישראל, ומהר מאוד, ועם אוכלוסייה שהיא לא עתירת נכסים, ולא עתירת יכולת להגיע לבתי חולים?

צבי צילקר: ואני אומר לכם ברצינות, לא סתם חלק מוותרים על חלק מהתרופות, משום שאין להם את האמצעים כדי לקנות אותם, אני כבר לא אומר להגיע לבית חולים.

צבי צילקר: או כאשר האוכלוסייה החרדית צריכה להגיע לבית חולים לשהות שם בשבת.

צבי צילקר: חבר הכנסת ליצמן, גם אתה שכחת, יצאו שני מכרזים על ידי מדינת ישראל, למי אסור היה לשבת בוועדה, לראש העיר, כי הוא אינטרסנט.

צבי צילקר: ראש העיר אינטרסנט רק עם בית חולים, אסון לאומי.

צבי צילקר: שני המכרזים כפי שאמרת נגמרו בלא כלום, כי לעניות דעתי, ואני לא רוצה להכפיש איש, לא היתה כוונה רצינית.

צבי צילקר: אני לא אומר שהיתה כוונה, אלא לא היתה כוונה לאיש להוציא את זה לפועל, אני אומר זאת בדרך החיובית והכי יפה.

יעקב ליצמן: אתה לא אומר, אבל אני אומר.

צבי צילקר: רק לפני חודשיים-שלושה, קם נשיא המדינה ואמר בפני מאות אנשים בכנסת, בית החולים קום יקום.

צבי צילקר: אנחנו נושמים את המאבק עם בית חולים.

צבי צילקר: כבר ראינו שזה לא החוק היחיד שלא מתכבד על ידינו הפקידים.

צבי צילקר: אנחנו בסך הכל פקידים לא במובן הגס והמכוער, אלא התפקיד שלנו זה להוציא לפועל את מה שהכנסת מחוקקת, אז גם את החוק לא?

צבי צילקר: אחר כך התחיל עוד פעם תהליך, תשנה תב"ע, תוסיף תב"ע.

צבי צילקר: רבותי, עינויי דין שאנחנו עברנו, לא יתוארו.

צבי צילקר: אנחנו חשבנו ש-RFI, אני לא יודע אם זאת הדרך הקצרה ביותר, או המהירה ביותר, אבל אני מקווה שנצא מפה לא עם חדוות נעורים, אלא נצא מפה בידיעה מה קורה.

צבי צילקר: לא היינו בטוחים מי זה לא ההגיוני שיכניס מאות מיליונים כדי להקים בית חולים.

צבי צילקר: מי זה הלא הגיוני הזה, לא אומר את המילה האחרת.

צבי צילקר: מסתבר, שיש שלושה גורמים מאוד רציניים, ופה זה הוכיח את עצמו, הבניין ייגמר בסביבות מאי, יוני, יולי ויופעל.

צבי צילקר: ארבע קומות לפי התנאים המחמירים ביותר, של מטה מל"ח של פיקוד העורף.

צבי צילקר: למה אני מזכיר את זה?

צבי צילקר: רק לפני שבוע בצפון נפל קסאם.

צבי צילקר: היום רק מתווכחים על שניים, שלושה קילומטר, אז למה מחכים?

צבי צילקר: שבית החולים כולו באשקלון יהיה תחת אש?

צבי צילקר: מחכים עוד פעם שחיפה תהיה תחת אש, ואז נצטרך לקלוט אלפי אנשים מאשדוד?

צבי צילקר: פיקוד העורף מחמיר, כי הוא יודע שארבע קומות מתחת לאדמה זה נכס בלתי רגיל.

צבי צילקר: זה יכול לתת את השרות הטוב ביותר.

צבי צילקר: והכל בעשרות מיליוני דולרים, אמנם הדולר ירד, אבל זה בעשרות מיליוני דולרים.

צבי צילקר: ב-RFI ביקשו שלושה, "רפואה וישועה", הרב ליצמן בא ואומר, רבותי, תנו לי להתחיל לעבוד, רק אל תפריעו.

צבי צילקר: "אסותא" גם כן לא שחקנים, מוסד רציני מאוד.

צבי צילקר: החברה השלישית היא אולי תחת גיבוי של "מכבי" אלקטרה, גם כן לא זוטרים בעניינים האלה.

צבי צילקר: לפי דעתי, היו צריכים לשבת תוך יומיים שלושה, להחליט, להמשיך בתהליך, ולהגיד רבותי, בעוד ארבעה חמישה חודשים עובדים על השטח.

צבי צילקר: פרוגרמה ישנה רבותי, שבע עשרה שנה.

צבי צילקר: לא צריך להגיד עכשיו להכין פרוגרמה, כי ישנה הפרוגרמה.

צבי צילקר: מכרזים יצאו כבר, מה, צריך לשנות אותם מההתחלה?

צבי צילקר: שני מכרזים יצאו.

צבי צילקר: פעם עם נכסים, ופעם בלי נכסים.

צבי צילקר: אומרים, תוציאו בלי נכסים, ניגש לעסק, ונבנה.

צבי צילקר: נרצה נכסים כמו מלונית, נשלם עבור זה.

צבי צילקר: מה הבעיה, יצאו שני מכרזים.

צבי צילקר: קחו את אותו מכרז, שבוע ימים תעשו תיקונים שמתאימים להיום, ונגמור את העסק.

צבי צילקר: אני לא מבין מה הבעיה.

צבי צילקר: אומרים להכין עכשיו מכרז לשישה חודשים, אתם תשמעו סיפורים מסמרי שיער, אבל היו שני מכרזים.

סופה לנדבר: היינו בוועדות כאשר אמרו שהמכרז כבר מוכן.

צבי צילקר: בכל ישיבה אני רואה אנשים חדשים.

צבי צילקר: אני לא רגיל לדברים האלה, אני רגיל לזה שראשי העיריות עומדים לדין, והם מועפים בגלל אי סדרים כאלה ואחרים.

יעקב ליצמן: לא פלא שהאוצר לא מבקש להזמין את ויקטור שמטוב להעיד על המצב.

צבי צילקר: אני אזמין אותו, אנחנו צריכים לשמור על המדינה הזאת.

צבי צילקר: סליחה על המלים שיוצאות מהלב, ההתנהלות היא לא רצינית, לא מתאים לנו הדבר הזה.

צבי צילקר: תזכרו, בדרום אשדוד קסאם, שלב הבא, אינני יודע מה יהיה.

צבי צילקר: רוצים עוד פעם חיפה, לא רוצים.

צבי צילקר: רוצים עוד פעם קסאמים על אשקלון, לא רוצים, אנחנו נזדקק לזה.

צבי צילקר: לא רק שעובדים עוד שנה וחצי על היציאה הדרומית, התחילו גם עם היציאה המרכזית.

צבי צילקר: הסנטור הזה חיכה בחוץ 40 דקות, לא יכול לעבור עם כל הבטחונות, ועם כל הדברים.

צבי צילקר: ארבעים דקות עד שהוא נכנס לאשדוד, ואז אם קורה משהו.

צבי צילקר: אני לא רוצה להיכנס לרגש, יש חוק צריך לכבד אותו.

צבי צילקר: החוק הזה הוא לא חוק חדש, צריך להזיז אותו.

צבי צילקר: היו שתי מכרזים, אז מה הפקידים הקודמים שהיו לפני שלוש שנים הטעו אותנו?

צבי צילקר: אל תזרקו את הכדור למישהו אחר.

צבי צילקר: יש פרוגרמה מקדמא דנא, יודעים בדיוק מהן שלושת המחלקות הראשונות, יולדות, ילדים, פנימית, וקדימה לעבודה.

צבי צילקר: זה יכול להיות בדורנו.

צבי צילקר: יש לנו הרבה צעירים בגילכם, קוראים לכם נערי האוצר, יש לכם ילדים, והם צריכים טיפול.

צבי צילקר: אנחנו המבוגרים דואגים לנכדים שלנו, לא רק לעצמנו.

צבי צילקר: אנא במטוטא מכם.

סופה לנדבר: תודה.

סופה לנדבר: ממלא מקום ראש העיר אשדוד, חבר הכנסת בדימוס מר לסרי.

סופה לנדבר: בבקשה.

יחיאל לסרי: חברת הכנסת לנדבר, וחבר הכנסת הרב ליצמן, תודה על היוזמה לקיים את הדיון הזה, בכלל מה שאתם עושים למען המאבק שלנו, אתם שותפים מלאים.

יחיאל לסרי: העיתוי של הדיון הוא בזמן יוצא מן הכלל, בן סגירת RFI, לבין דיון בבג"ץ, שאמור היה להיערך ביום חמישי הקרוב.

יחיאל לסרי: ביקשנו לדחות אותו בחודש נוסף, מייד אומר מדוע.

יחיאל לסרי: יש איזשהו פער, יש איזושהי סתירה, בין ההתנהגות של משרד האוצר, לבין חלקים שונים של משרד האוצר.

יחיאל לסרי: מצד אחד מפרסמים RFI, שכוונתו טובה.

יחיאל לסרי: מי מוכן לבנות בית חולים באשדוד, במפרט ובתנאים האלה והאלה.

יחיאל לסרי: מצד שני, מגישים תשובה לבג"ץ שבה אומרים, אנחנו נגד הקמת בית חולים באשדוד, בית חולים באשדוד הוא לא כלכלי, גם מגישים חוות דעת כלכלית של משרד רואי-חשבון, שמסביר מה היו הנזקים הכלכליים לקופת המדינה, כתוצאה מהקמת בית חולים באשדוד.

יחיאל לסרי: יש פה איזושהי סתירה מובנית, היינו שמחים לשמוע מה קשר הסתירה הזאת.

יחיאל לסרי: ביקשנו דחייה של הדיון בבג"ץ, כדי להתכונן מול חוות הדעת הכלכלית הזאת.

יחיאל לסרי: אני כבר יכול לבשר לכם, שאנחנו שכרנו משרד של שמואל סלאבין, שהוא מנכ"ל משרד האוצר לשעבר, שיעמוד מולכם בבג"ץ בנושא הזה.

יחיאל לסרי: לגבי הבקשה, אם אכן הכוונה רצינית.

יחיאל לסרי: ראש העיר אמר את זה קודם לכן, אנחנו יכולים לומר, שהלו"ז צריך להיות לא יאוחר מסוף פברואר, אז יהיה מכרז מוכן.

יחיאל לסרי: יש את כל התשתית, את כל הנתונים, נעשתה כל עבודת ההכנה, יש RFI, יש גופים שמוכנים לבנות את בית החולים.

יחיאל לסרי: אגב, הם גם מוכנים להתאחד ביניהם כדי לבנות את בית החולים.

יחיאל לסרי: זאת שאלה מעניינת, מה קורה אם כל המציעים אומרים עכשיו, אנחנו מתאחדים לגוף אחד, האם אפשר לוותר על המכרז.

יחיאל לסרי: נניח שהיתה רק הצעה אחת ב-RFI, על פי החוק אפשר לגשת ולחתום עם המציעים, זאת מטרת RFI.

יעקב ליצמן: אתה צודק אדוני.

יעקב ליצמן: רק אם רוצים בית חולים, אם לא רוצים, בטח לא.

יחיאל לסרי: אם רוצים ואם לא רוצים, אפשר.

יחיאל לסרי: לכן גם ב-RFI הכנסתם סעיף מאוד חשוב, שתוצאות RFI לא מחייבות.

יחיאל לסרי: אז למה מפרסמים?

יחיאל לסרי: בכל אופן זאת השאלה הראשונה לגבי הסתירה, הבקשה היא לגבי הלו"ז.

יחיאל לסרי: כמי שעומד בראש מטה מאבק העירוני שלנו, רוצה לספר לכם, שיש מטה מאבק גם ציבורי.

יחיאל לסרי: ראש העיר ואנוכי, והצוות כאן, באים מפגישה איתם, עלינו על דרך של מאבק ציבורי בלתי מתפשר, אתם רואים את התוצאה שלו.

יחיאל לסרי: זה קמפיין, זאת הפגנה שעשינו לא מזמן.

יחיאל לסרי: אנחנו נלך ונחריף את הצעדים ככל שנווכח יותר ויותר, שאין בכוונת האוצר, ממשלת ישראל, מדינת ישראל לקיים את החוק, ולהתקדם באופן מעשי בטווח הקרוב.

יחיאל לסרי: לא בעוד חצי שנה, ולא בעוד שנה לבניית בית חולים.

יחיאל לסרי: אני אומר את זה לא כאיום, אלא כהודעה.

יחיאל לסרי: 235 אלף תושבי אשדוד, לא מוכנים לשתוק יותר, והצעדים יהיו חריפים, עד כדי גרימת נזק כלכלי לקופת המדינה.

יחיאל לסרי: שהדברים יהיו ברורים, ושיירשמו גם כאן בפרוטוקול, בישיבה של בוועדת פניות הציבור.

יחיאל לסרי: אנחנו באים בשם הציבור כולם.

יעקב ליצמן: אני אבקש להזמין את משרד המשפטים לישיבה הבאה, שיסבירו איך יכול להיות שהממשלה עוברת על החוק.

יעקב ליצמן: אם דורשים מאחרים לשמור, צריך לדרוש גם מהממשלה לשמור חוק.

יעקב ליצמן: מילא לא שומעים לבג"ץ, למשל, כמו על המיגון בשדרות, נו.

יעקב ליצמן: אבל חוק, חשבתי שחוק כן צריך לשמור.

יעקב ליצמן: אם משרד המשפטים ישכנע אותי שלא צריך לשמור על חוק, אני אבחר את החוקים שלא צריך לשמור, למה רק את זה יש עוד חוקים.

סופה לנדבר: אנחנו עוברים לדיון.

סופה לנדבר: בפתיחה שלי לא רציתי לדבר על ההיסטוריה, אבל אני רוצה לומר, שבשאילתה שהגשתי, שאלתי מה זאת השורה, לא מחייב.

סופה לנדבר: לי ענו שלא מחייב, זה דבר סטנדרטי, שבעצם בסטנדרטים של המכרז הזה צריכה להיות השורה הזאת, והיא לא מחייבת לשום דבר.

סופה לנדבר: זאת אומרת, לא מחייבת לשאילתה שלי, האמנתי.

סופה לנדבר: אני לא רוצה להיכנס להיסטוריה, ואני לא רוצה להיכנס לרעיון של הקמת שדולה למען אשדוד.

סופה לנדבר: אני לא רוצה להיכנס להפגנות ולשביתות שעשינו, ולא רוצה להיכנס לישיבה מורכבת, כאשר עשינו ישיבה תחת הסיסמה "קום יקום בית חולים באשדוד".

סופה לנדבר: כל חברי הכנסת, וכל השרים, ורוב הבית הזה היו, ראש הממשלה היה באשדוד לא מזמן, לפני מספר חודשים, כאשר המכרז הזה יצא לדרך.

סופה לנדבר: הוא אמר שבעצם הוא לא מבטיח, הוא מקיים, וכך הבנו.

סופה לנדבר: אני מבינה שמהיום ולהבא, תושבי העיר אשדוד לא יהיו מופקרים על ידי ממשלת ישראל, ומדינת ישראל.

סופה לנדבר: אנחנו בישיבה זאת, נשים את הנקודה למשיכת זמן שהיתה עד כה, אני לא רוצה לאיים.

סופה לנדבר: אם חלילה וחס, זה לא ייצא לפועל, היום אני מחתימה את חברי הבית הזה, חברי הכנסת, נגיש חוק על זה, שפרסונאלית, מי שלא מקיים את החקיקה במדינת ישראל, אם זה השר, אם אלו הפקידים, כל אחד אחראי, אחריות זאת אחריות, כולל המקום שאני לא רוצה לשלוח לשם אף אחד.

סופה לנדבר: רבותי, מי היה במכרז הזה, מי יכול להסביר לנו איך הסתיים ומהם הצעדים הבאים.

סופה לנדבר: אני מצפה ממשרד הבריאות, ממשרד האוצר, ממשרד השיכון, וממינהל מקרקעי ישראל.

סופה לנדבר: הבטחתם לנו, אמרת צבי, וגם הבטיחו לנו שכאשר מכרז RFI יוצא לדרך, זאת תהיה עלות שלילית.

סופה לנדבר: בגלל זה אנחנו הסכמנו, בגלל זה חיפשו שרים בממשלת ישראל, שר השיכון, שר האוצר, שר הבריאות, גם אמרו שהפרוגרמה כבר מוכנה, כך הכריז משרד הבריאות, זאת אומרת, כל המרכיבים שהיו צריכים לצאת ולהיות בדרך לציבור בעיר אשדוד, כבר מוכנים, אני רוצה להבין איפה זה נמצא.

מיקי דור: אכן, כמו שראש העיר אמר, הגיעו שלוש הצעות.

מיקי דור: פעם ראשונה בשבוע שעבר, הבטחנו, ואנחנו נקיים תוך 14 יום, לא נעכב דברים.

מיקי דור: תהיה התייחסות מקצועית, והיא תועבר לוועדה.

מיקי דור: בעוד שבוע, אצלנו לא יהיו עיכובים.

מיקי דור: אצלנו, הכוונה למשרד הבריאות.

מיקי דור: אנחנו בשם משרד הבריאות, הבקשה היתה מוועדת המכרזים, וזה מה שהבטחתי, ואני אקיים.

יעקב ליצמן: הוועדה לא מטעם משרד הבריאות.

מיקי דור: הוועדה ביקשה ממשרד הבריאות לבחון את זה מבחינה מקצועית.

יעקב ליצמן: משרד הבריאות הודיע, שתוך שבוע ימים מהיום גומר את הנושא.

סופה לנדבר: תודה רבה.

סופה לנדבר: מינהל מקרקעי ישראל, בבקשה.

אלי יקיר: למעט העובדה שהקרקע מופקעת, ואתם צריכים לבטל את ההפקעה.

צבי צילקר: הודענו שביטלנו את זה.

צבי צילקר: רציתם שנכניס עוד סעיף, אנחנו נעשה את זה.

צבי צילקר: ראשית, הייתם צריכים להודיע את זה לפני המכרז.

צבי צילקר: שנית, איך יצאתם בשני מכרזים קודמים, לכל יש לכם תשובות.

אלי יקיר: לכל הטענות שלך את צודקת, יש מצב נתון, הקרקע כרגע מופקעת.

צבי צילקר: אני מצהיר שאין בעיה עם ההפקעה, קיבלתם ערמות של חומר.

יעקב ליצמן: האם אדוני אומר, שלא רק שעברתם על החוק, גם על הנהלים אתם עוברים.

אלי יקיר: חס וחלילה, אנחנו לא עוברים על הנהלים.

יעקב ליצמן: יצאתם למכרז כאשר אין קרקע.

יעקב ליצמן: למה, זה נגד הנהלים.

אלי יקיר: נעשתה טעות בערר, עכשיו הנושא נבדק.

אלי יקיר: והיות והנושא נבדק, והוברר שהקרקע מופקעת.

אלי יקיר: ..

יעקב ליצמן: מתי נודע לך אדוני?

אלי יקיר: לפני שבוע.

יעקב ליצמן: אני מבקש מגברתי היושבת ראש להוציא פרוטוקול של ועדת הכספים.

יעקב ליצמן: נדמה לי שהמינהל הצהיר אז לפני שנה, שאתם הצהרתם אז כבר, לא יודע מי טיפל.

יעקב ליצמן: אני מבטיח לך, שאם אני לא מוצא, אגיד לך טעיתי.

יעקב ליצמן: אבל אם אני מוצא, כמעט בטוח, שהצהרתם אז שהקרקע מופקעת.

אלי יקיר: סביר מאוד להניח שזה באמת מה שנעשה.

יעקב ליצמן: מה פירוש נודע לכם לפני שבוע ימים?

אלי יקיר: חבר הכנסת ליצמן, היות ויצא מכרז, סביר להניח שהמדינה לא ידעה שהקרקע מופקעת.

אלי יקיר: היום אנחנו יודעים שהקרקע מופקעת, צריך לבדוק את זה.

יעקב ליצמן: זה היה הריב בינינו אז בישיבה עם המינהל, נדמה לי עם היועצת המשפטית של המינהל.

חיים אמסלם: הרב ליצמן, לא רק שיד ימין לא יודעת תמיד מה יד שמאל עושה, לפעמים היא גם מרביצה לה.

יעקב ליצמן: מהרגע הזה אתה מטפל.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, אתה מצהיר שזה המכשול האחרון, שאם ראש העיר מסדר לגבי הפקעת הקרקע, נגמרו הבעיות.

יחיאל לסרי: מבחינת המינהל.

יעקב ליצמן: אתה יודע שזה הישג גדול שהוא מדבר בשם המינהל.

יעקב ליצמן: לפני דקה הוא אמר לי, שמישהי אחרת היתה בישיבה, זה רק מראה איך אתם נראים.

צבי צילקר: אולי רק הערה שראוי לבדוק אותה.

צבי צילקר: יצאו שלושה מכרזים על ידי המדינה, שהמינהל שותף אליהם, והם לא בדקו את עצמם באמת בניגוד לחוק, ובניגוד לנוהל תקין, אבל לא זאת הבעיה.

צבי צילקר: בתב"ע המקורית כ-150 דונם בערך, היו מופקעים על ידי העירייה, במקרה הייתי גם מהנדס העיר, וגם ראש העיר.

צבי צילקר: ביקשו מהמינהל להחזיר את הקרקע, הם אמרו, כשתרצו בית חולים, אז תקבלו את הקרקע, הקרקע היתה מופקעת לצרכי בית חולים.

צבי צילקר: החזרנו את הקרקע, הודענו שאנחנו מחזירים את הקרקע.

צבי צילקר: הודיעו לנו עוד פעם, יש לנו ערימה של מכתבים, שאנחנו אומרים שהחזרנו, והחזרנו.

צבי צילקר: אמרו שיש סעיף, אני לא יודע אם זה בגבולות של רישום, או משהו שצריך להתפרסם.

צבי צילקר: אני מודיע פה, ואני מצהיר בשם כל חבריי לעירייה, אין שום בעיה, מבחינת החזרת הקרקע למינהל, אין פה שום תרגיל, להיפך.

אלי יקיר: מאוד פשוט לבטל את ההפקעה.

צבי צילקר: אני מודיע לך, קיבלתי מכתבים מאיתנו שההפקעה מבוטלת.

צבי צילקר: אתה רוצה שמחר אני אציף את הוועדה במכתבים, תקבל אותם.

אלי יקיר: תציף אותי, עוד לא ראיתי מכתב.

צבי צילקר: ישנם מכתבים כאלה.

צבי צילקר: אם יש לכם פאקס קרוב, אפשר לקבל בפאקס את המכתבים.

יצחק גלנטי: אם צריך לחתום מחדש, אין בעיה.

יעקב ליצמן: נבדוק.

יעקב ליצמן: לפי היחס שלך, נראה לי, ואני מרשה לעצמי לומר, שחברי הוועדה יידעו, בלאו הכי לא יקום ולא יהיה, מה איכפת לי שידברו, תביא למה לא.

יעקב ליצמן: אין, יש - יש, אין.

אלי יקיר: למה, אתה בוחן כליות ולב?

יעקב ליצמן: אני לא יכול.

יעקב ליצמן: אבל אני רואה שש שנות דיונים בכנסת בועדת כספים, כולל חוק שלא מקיימים, אז מה אני צריך לחשוב על זה?

אלי יקיר: הזמנת אותי כדי לקדם את הנושא.

אלי יקיר: אני אומר שמבחינת המינהל זה מהווה מכשול.

יעקב ליצמן: אני באמת מכבד אותך, אבל קודמיך שהיו כאן, אמרו לי אותו דבר.

יחיאל לסרי: איך פותרים את המכשול הזה?

אלי יקיר: אתם הפקעתם, לא אנחנו הפקענו.

אלי יקיר: ביטול ההפקעה צריך לבוא ממכם.

יעקב ליצמן: תתפלא לשמוע, יש.

צבי צילקר: אם צריך לעשות משהו, ייעשה.

צבי צילקר: יש פה שלושה חברי עירייה, משלוש סיעות.

יצחק גלנטי: זה ממש לא מכשול.

אלי יקיר: מבחינת המינהל, המכשול העיקרי הוסר.

אודי שושן: תרשו לי לעשות סדר בביטויים, ובדברים שנזרקו פה, על מנת שכולנו נבין לפחות את אותה שפה שאנחנו מדברים.

אודי שושן: קודם כל אני מצטער שאתם מרגישים בצורה שאתם מרגישים.

אודי שושן: אין לאף אחד כוונה לא לקיים חוק כזה או אחר, וההיפך הוא הנכון.

אודי שושן: רק מה, אתם לא רוצים שאנחנו נשב פה, ואנחנו לא רוצים שאנחנו נשב פה, ובעוד חמש שנים ניתן לכם הסברים מלומדים ומנותחים מבחינה כלכלית, למה המכרז נכשל, או למה בית החולים שלכאורה לא הצליחו להרים אותו, או למה בית החולים בעוד עשר שנים יהיה גרעוני, ויהיו לו השלכות כאלה ואחרות על תחום הבריאות בכל אזור הדרום.

אודי שושן: דבר ראשון, אנחנו פועלים, ופעלנו, ונמשיך לפעול על פי החוק.

יעקב ליצמן: על איזה חוק?

יעקב ליצמן: האם אדוני אומר לפרוטוקול כאן, שאתה מקיים את החוק של חברת הכנסת סופה לנדבר, שחוקקה בכנסת?

אודי שושן: בוודאי שאנחנו מקיימים את החוק.

יעקב ליצמן: האם קיים בית חולים באשדוד, אולי קם, שאנחנו לא יודעים.

יעקב ליצמן: בשערי צדק שמעתי.

יעקב ליצמן: איך אפשר לקיים חוק כאשר אין בית חולים?

צבי צילקר: האם מאיר שטרית כמו שהוא מאחד את לוד ורמלה, יאחד את רחובות, אשקלון, ואשדוד בעיר אחת, איך יכולים לעשות דבר כזה?

יעקב ליצמן: אני מזהיר לפרוטוקול, ראש העיר שלא יעז להגיד שוב פעם, כי מאיר שטרית יעשה את זה.

אודי שושן: אני רוצה רק לעשות סדר לעניין הביטויים שזרקתם.

אודי שושן: מה שוועדת המכרזים פירסמה, הליך שהסתיים ב-30 בדצמבר, נקרא RFI, REQUEST FOR INFORMATION.

אודי שושן: פנינו לציבור הכללי, ובמיוחד לפוטנציאליים שרואים את עצמם ככאלה להקמת בית החולים, להשתתף במכרז עצמו.

אודי שושן: ביקשנו את דעתם על הפרוגרמה, ועל החוק, ועל התנאים שעל פיהם אתם המחוקקים קבעתם, איך צריך לקום בית החולים.

אודי שושן: ואני מזכיר לכם, ששני מכרזים קודמים, אם אני לא אטעה, אז לפחות ב-90% שני המכרזים פורסמו באותם תנאים, ושני המכרזים האלה נכשלו לא על ידי האוצר, הם נכשלו כי לא היו מתמודדים.

יעקב ליצמן: כי זה לא היה רציני.

אודי שושן: אנחנו לא רוצים להגיע למצב שנפרסם מכרז, וגם המכרז השלישי, והרביעי, והחמישי ייכשל, ולכן פרסמנו את הבקשה לקבלת מידע.

אודי שושן: אני כרגע יכול להגיד לכם, שבעוד שבועיים ועדת המכרזים תדון בתנאים, הרי כל גוף שפנה אלינו, ואני לא רוצה להתייחס לכל אחד מהם באופן אישי, הציב תנאים מסוימים, איך הוא רואה בעיניי רוחו את בית החולים שיקום.

אודי שושן: אני חייב לומר לכם, בלי להיכנס לפרטים, שאתם לא הייתם רוצים חלק מההצעות שקיימים שם.

אודי שושן: לא היית רוצה ליצור, אדוני ראש העיר באשדוד, מצב של בתי חולים בחלק מהתנאים שאותם מציעים המציעים, וגם אני לא הייתי רוצה.

אודי שושן: אנחנו לומדים את התוצאות, ואנחנו יכולים להתחייב בפניכם, שאנחנו נדווח לכם בעוד מספר שבועות.

סופה לנדבר: לא בעוד מספר שבועות, הם מסיימים בעוד שבוע.

אודי שושן: הוא מדווח לוועדה, ושנינו צוות משנה של הוועדה, שאמורים לנתח את מה שכל אחד מהמציעים ביקשו.

אודי שושן: אחד ביקש מחלקה Y. השני ביקש מחלקת ניתוחי המוח הכי גדולה בעולם.

אודי שושן: השלישי ביקש לעשות רפואה כזאת וכזאת, זה מה שאדוני ראש העיר רוצה, לא בטוח.

אודי שושן: זה מה שהחוק דיבר עליו, לא בטוח, שני מכרזים שיצאו, נכשלו.

יעקב ליצמן: נניח שקבוצה מסוימת רצתה M.R.I.

מיקי דור: יש חלק מהדברים שאתה לא היית נותן להם.

יעקב ליצמן: יכול להיות.

אודי שושן: לא היית רוצה שתושבי אשדוד יגיעו לפתחו של בית החולים, ויגידו כמה כסף יש לכם, תלכו אתם לאשקלון, אין לכם מספיק כסף להיכנס.

אודי שושן: אנחנו הולכים ללמוד את ההצעות, אין שלוש הצעות.

יחיאל לסרי: מקימים בית חולים ציבורי.

אודי שושן: אין שלוש הצעות.

יעקב ליצמן: אדוני, תיאורתית אם היתה הצעה אחת היתה מתקבלת?

אודי שושן: הליך RFI, הוא לא הליך מכרזי.

אודי שושן: התהליך יתחיל ברגע שנגדיר את הנחות הבסיס, ואת התנאים שבהם צריך לקום בית החולים.

סופה לנדבר: אתה יודע מה החוק אומר.

אודי שושן: אם אני לא טועה, זה לא מה שנאמר, הוא אומר אם המכרז נכשל.

יעקב ליצמן: חברת הכנסת סופה, את לא מבינה מה שהם עשו.

סופה לנדבר: הם עשו תרגיל.

סופה לנדבר: אבל עם תרגיל שהם עשו, אנחנו נעשה.

סופה לנדבר: ..

יעקב ליצמן: אני חייב לומר לפרוטוקול, שלא יכעסו עלי.

יעקב ליצמן: יש בג"ץ, המדינה חייבת להשיב לבג"ץ, למה אין בית חולים, למה לא מקיימים את החוק.

יעקב ליצמן: מה הם עשו החכמים?

יעקב ליצמן: הם לא פרסמו מכרז, זה הכנה למכרז.

יעקב ליצמן: RFI, זה בכלל לא מכרז.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, עכשיו יבואו לבג"ץ, ויאמרו, התחלנו את התהליך.

יעקב ליצמן: אני לא זוכר שכל המכרזים האלה במדינה כאן, אודי יאשר את זה, שצריך לעשות RFI קודם.

אודי שושן: זה לא נכון.

אודי שושן: הרבה פעמים במכרז - -

יעקב ליצמן: כשלא רוצים בית חולים עושים RFI.

צבי צילקר: ישבתי אצל רביב סובול, דיברנו על המכרז.

צבי צילקר: הוא אמר, אם המציע ישנה פסיק או תו אחד הוא נפסל על הסף.

צבי צילקר: במלים אחרות, הרמתי טלפון לד"ר אופק, ב"רפואה וישועה", והוא אומר, תגיד לו, שאני לא משנה לא פסיק ולא אות במכרז.

צבי צילקר: במלים אחרות, מה שאתה אומר, שאף חברה מהחברה לא הגישה את זה לפי התנאים שרשומים.

אודי שושן: לא ביקשנו להגיש הצעה, אנחנו ביקשנו להגיד את דעתם לגבי התנאים, לא ביקשנו מהם להתחייב.

אודי שושן: זה לא מכרז, זה לא הליך שבו מתחייבים.

יעקב ליצמן: מתי יתקיים ההליך של המכרז.

יעקב ליצמן: אפשר להגיד לפרוטוקול, אני רוצה להביא את זה לבג"ץ.

יעקב ליצמן: עזוב RFI, זה שטויות והבלים, אתה צריך להגיד כן, ולא.

אודי שושן: אין לי כרגע תשובה להגיד לך, ואני לא מציע לערב כרגע את ההליכים של בג"ץ, וההליכים הציבוריים שמתקיימים פה בחדר.

סופה לנדבר: אתה יכול להמליץ, ואנחנו יכולים להחליט מה שאנחנו רוצים, עם כל הכבוד, אני מעריכה אותך מאוד, וכל הפקידים בכל המשרדים.

סופה לנדבר: אבל איך שאתם מתייחסים לעניין הזה, ממש מכעיס אותי.

אנואר חילף: היו שני מכרזים שנכשלו, המדינה לא מעוניינת שיהיה עוד מכרז וייכשל.

סופה לנדבר: את המדינה לא מעניין שיהיה בית חולים באשדוד, והוא קום יקום.

יחיאל לסרי: זאת התשובה לבג"ץ.

יעקב ליצמן: מתי יהיה מכרז?

אנואר חילף: משרד הרווחה מחוייב ליישם את החוק הזה, יש חוק.

אנואר חילף: R.F.I.

אנואר חילף: נועד לבדוק את היזמים ולראות איך מוכנים או מתכוונים להקים בית חולים.

יעקב ליצמן: מתי אתם עושים R.F.I.

יעקב ליצמן: מתי אתם לא עושים.

יעקב ליצמן: לאיזה דברים אתם עושים R.F.I., לאיזה דברים אתם לא עושים.

אנואר חילף: ברגע שמעוניינים לבדוק מה השוק, ומה היזמים בשוק.

אנואר חילף: מציעים או מתכוונים להקים פרוייקט מסוים, או איך --

יעקב ליצמן: זה מכרז.

אנואר חילף: לא, זה לא מכרז.

יעקב ליצמן: למה לא.

יעקב ליצמן: אותו מידע אתה מקבל במכרז.

יעקב ליצמן: אז תלמדו אותי.

יעקב ליצמן: לי יש תשובה, והתשובה שלי אומרת, וזה לפרוטוקול, מתי שאתם לא רוצים בית חולים עושים R.F.I.

יעקב ליצמן: מתי שרוצים בית חולים מוציאים מכרז.

אנואר חילף: אותו מציע במכרז, או ב-R.F.I.

אנואר חילף: מגיש שתי הצעות שונות.

אנואר חילף: ב-R.F.I.

אנואר חילף: הוא יודע שהוא יכול להיות יותר גמיש, ולתת נתונים, הוא מחזיק מה שנקרא את הקלפים יותר קרוב לחזה, כי כאשר יש מכרז, יש תחרות.

יעקב ליצמן: משרד האוצר יודע בדיוק מה שהוא רוצה בבית חולים.

אנואר חילף: הוא יודע.

יעקב ליצמן: האם הפריעו לך לשאול אותם במכרז ולומר, אלו הם התנאים שלי, זה אני רוצה, מי שרוצה שיתמודד עם זה, מה הבעיה?

אודי שושן: עשו פעמיים ונכשלו.

סופה לנדבר: לא, זה לא נכון.

יעקב ליצמן: בטח לא נכון.

יעקב ליצמן: האם אתה יודע למה נפל המכרז?

יעקב ליצמן: איזה דברים שאמרתם אז, זה לא אותם הדברים שאתם מדברים היום.

יעקב ליצמן: למה אתם אומרים את זה לפרוטוקול, זה לא נכון.

יצחק גלנטי: מה שהם אומרים זה, אנחנו מפחדים מכישלון ולכן לא נוציא מכרז יותר.

צבי צילקר: אני מעז לומר, למה הוציאו אותי מהוועדה, למה ביקשו, כי אני אינטרסנט.

צבי צילקר: כי כאשר התחלתי להעיר שבתנאים האלה שאתם כותבים את המכרז, אף אחד לא ייגש, לא האמינו לי.

צבי צילקר: גם אני הוצאתי כמה מכרזים בארבעים שנה כמה, לא הרבה.

צבי צילקר: יצרו תנאים מראש אני יכול להוכיח פעם, שאף אחד לא ניגש למכרז הזה, פתאום התברר שיש שלושה גורמים שמעוניינים.

אודי שושן: זה לא מדויק .

צבי צילקר: אני לא יודע אם זה לא מדויק התוצאות אצלכם.

אודי שושן: בגלל זה אנחנו מבקשים עוד שבועיים, שלושה, לשבת וללמוד בדיוק מה הם מוכנים.

אודי שושן: בהנחה שבאופן תיאורתי אתה אומר אני רוצה להקים בית חולים.

אודי שושן: ואותו יזם אומר אני מוכן להקים לך בית חולים Y.

צבי צילקר: אני מדבר על פרוגרמה של משרד הבריאות גם אני גר במדינה הזאת, בדיוק לפי - - -

יחיאל לסרי: מתי תהיה הבדיקה הזאת שלכם?

אודי שושן: אמרנו שתוך שבועיים-שלושה הוועדה תתכנס.

אודי שושן: יש לנו כבר מועד.

סופה לנדבר: רבותיי, אני לא אסכים לכך.

שלומי אלבז: לא ידעתי שיש כזאת מהומה סביב הקמת בית החולים, מבחינת מטה מאבק וכאלה.

שלומי אלבז: ועדת המכרזים כן פועלת להוצאת המכרז.

שלומי אלבז: הליך של R.F.I.

שלומי אלבז: נעשה כאשר ועדת המכרזים מבקשת להיעזר בשוק, בשביל לאפיין את המכרז.

שלומי אלבז: המתכונת הכתובה בחוק, מבחינת הבדיקה הכלכלית שלנו, לא הראתה על כדאיות.

שלומי אלבז: אנחנו לא יודעים בדיוק לאפיין מה אנחנו רוצים שיהיה, כדי שהפרוייקט יחזיק מעמד.

שלומי אלבז: אנחנו פונים לשוק, בבקשה שיתנו הצעה, מקובל בעולם בתחום ה-P.P.P. , ואין הכוונה למסמס את הפרוייקט.

שלומי אלבז: מבחינת לוחות זמנים ההצעות מורכבות משלושה מציעים.

שלומי אלבז: אבל למעשה שתי הצעות.

שלומי אלבז: שני מציעים מתוכם, חברת בנייה, וחברה רפואית, "אסותא" ו"אלקטרה", שבמידה ויוצא מכרז, הם חוזרים וניגשים כהצעה אחת.

שלומי אלבז: אנחנו מדברים על שתי הצעות, של רפואה וישועה.

שלומי אלבז: הרי הם הגישו את ההצעה שלהם, ולכם יש צוות משנה בראשות ד"ר מיכאל דור, שהוא אמור לתת את ההמלצה שלו לוועדת המכרזים באשר לתחולת ההצעה.

שלומי אלבז: ועדת המכרזים צריכה להתכנס בעוד שבועיים שלושה בשביל לדון.

שלומי אלבז: כל ההצעות מתייחסות לזה, שיוקמו שתי אגפים, אגף רפואה פרטית, ואגף רפואה ציבורית.

שלומי אלבז: זה דבר שמצריך שאלה, האם אנחנו רוצים שאדם שיש לו כסף יקבל רפואה טובה יותר בבית חולים ציבורי.

יעקב ליצמן: אנחנו דנים כאן רק על הרפואה הציבורית כמו בהרצליה, מישהו יכול להקים מה שהוא רוצה, מה זה שייך.

יעקב ליצמן: כפי שכללית לא מביאה שר"פ אז גם במקומות אחרים.

מיקי דור: אין לנו שום - - - שחציו מיטות פרטיות, וחציו ציבוריות.

יעקב ליצמן: לא על זה דיברתי, אני מדבר כרגע על בית חולים ציבורי, האם לאדוני יש בעיה עם זה.

שלמה אלבז: הבאתי כדוגמה, לאחר שועדת המכרזים תדון בזה, ישנה החלטה של ועדת המכרזים.

שלמה אלבז: יזומנו המציעים לוועדת המכרזים על מנת לשבת איתם ולדון בהצעה שלהם, ולאחר מכן, אמור להיות מפורסם מכרז.

יעקב ליצמן: מתי זה יהיה?

שלמה אלבז: אני יודע לומר מתי ועדת המכרזים תתכנס.

שלמה אלבז: במהלך חודש וחצי הקרובים כנראה, יזומנו כל המציעים לדון איתם בהצעה שלהם.

יעקב ליצמן: זה לקראת מכרז.

שלמה אלבז: פרוייקטים מסוג P.

שלמה אלבז: P.P ופרוייקטים ארוכים, הם אורכים זמן.

שלמה אלבז: גם אנחנו כמדינה משקיעים המון מליוני שקלים ביועצים זה לא דבר שעושים אותו בנקל.

חיים אמסלם: אולי תתנו לוח זמנים.

סופה לנדבר: אתה יודע מתי חוקקנו את החקיקה, בשנת 2002, זה לא מספיק זמן?

יחיאל לסרי: איך אתם מסבירים את התשובה הרשמית לבג"ץ של המדינה של משרד האוצר, נגד הקמת בית חולים באשדוד, בגלל שהוא לא משתלם כלכלית?

יחיאל לסרי: יש סתירה בכל מה שאתם מתארים עכשיו.

חיים אמסלם: הכל נמצא בתהליך דנים ורוצים לעשות דברים טובים.

יחיאל לסרי: התשובה לבג"ץ היא אין הצדקה להקמת בית חולים באשדוד הוא לא כלכלי לא מסתדר עם כל מה שהחברים מספרים לנו כאן, זה אותו משרד.

אנואר חילף: בית חולים הזה הוא בית חולים שיפסיד, אבל יש חוק, זה לא רלבנטי וצריך ליישם.

יעקב ליצמן: האם אדוני יודע, האם צריך בית חולים באשדוד, עזוב כסף.

חיים אמסלם: הוא אמר לך, לדעתו לא.

יעקב ליצמן: לדעתך, מי מייצג את משרד הבריאות?

חיים אמסלם: לא חשוב, האוצר הוא המומחה.

יעקב ליצמן: האם אתה מבין שצריך לנסוע באמבולנס 45-50 דקות לבית חולים?

יעקב ליצמן: אני שיוצא מאשדוד דרך רחובות, לוקח לי לפעמים 40 דקות למה אתה אומר לי לא.

יהודה אבידן: תלוי באיזו שעה.

יעקב ליצמן: מה זה משנה, לחולה משנה השעה?

יעקב ליצמן: אברהם שפירא, זכרונו לברכה בכנסת, הקים מפעל ב"אור עקיבא", פנחס ספיר היה שר האוצר שרצה לשכנע אותו לעשות זאת באור עקיבא.

יעקב ליצמן: מתל אביב לאור עקיבא, אתה יודע מה הדרך אז הוא לקח אותו בארבע לפנות בוקר.

יעקב ליצמן: כבישים ריקים, הוא אמר לנהג לנסוע 200 קמ"ש, והוא אמר לו, אתה רואה סך הכל שבע ורבע, את השאר אנחנו כבר יודעים.

יעקב ליצמן: באמבולנס מה זה משנה, ארבע אחר הצהריים, חמש, שש, שבע, זה 45 דקות.

יעקב ליצמן: האם אתה אומר לי שלא צריך בית חולים גם?

יהודה אבידן: יצא לי לבקר באשדוד בשעות אחר הצהריים, כשאתה יוצא בשעות הבוקר המוקדמות, ואתה רגיל ל-45 דקות, אני מציע לך שתגיע בסביבות חמש, ותתחיל להבין שזה לוקח שעה וחצי ושעתיים.

חיים אמסלם: אני רוצה לשאול שאלה בלי ציוניות, וברצינות.

חיים אמסלם: כל החוקים שאנחנו מחוקקים כאן בבית המחוקקים, הם ריווחיים, הם לא מפסידים, לא גרעוניים, מה הדיבור הזה, אני לא מבין.

חיים אמסלם: אמרתם את עמדתכם שבית החולים הזה לא כדאי, בכל זאת, כנסת ישראל ישבה, החליטה והחליטה שצריך לקום בית חולים, ואתם אמורים לתת את כל השרות, ואת כל התהליך, על מנת כן לקדם את העניין.

חיים אמסלם: תסלחו לי רבותי, ואני מכבד את כולכם אחד אחד, זאת הפעם הראשונה שאני משתתף בדיון לגבי בית החולים באשדוד, אם כי אני עוקב.

חיים אמסלם: התחושה, והיא מאוד לא נוחה שמנסים למסמס את הדבר הזה בצורה כזאת או אחרת, וזה עובר מכאן ומכאן.

חיים אמסלם: תסלחו לי, אני מכבד את כולכם אבל זאת התחושה.

יחיאל לסרי: הפתרון יהיה רק המאבק הציבורי.

יחיאל לסרי: אנחנו יודעים שמורחים אותנו מתחלפים מישיבה לישיבה, מדיון לדיון.

חיים אמסלם: אולי זאת לא כוונתכם, אבל זאת התחושה שלי, חבל זה שכך.

חיים אמסלם: אני רוצה להאמין שאתם כן רוצים לקדם את זה מתוקף החוק.

חיים אמסלם: אני מסתכל על החבר'ה מאשדוד, ואני רואה על פניהם את התחושה, תאמין לי, אני קורא אותם.

חיים אמסלם: אני מסתכל על ראש העיר, ואני קורא אותו.

חיים אמסלם: אולי הוא אומר פניו אומרות, אני כבר לא יודע לעשות.

צבי צילקר: אני יודע מה לעשות יהיה עצוב מאוד.

סופה לנדבר: כדי להוציא את מר צבי צילקר מהמצב הרגוע שלו, קשה מאוד.

יצחק גלנטי: אמרנו את זה, וגם אמר יושב ראש מטה המאבק מר לסרי.

יצחק גלנטי: אנחנו תושבי אשדוד החלטנו, אנחנו מאוחדים, ויש לנו מטה מאבק.

יצחק גלנטי: עד שלא יהיה בית חולים, ולא טרקטורים, לא נרפה ולא נזוז.

יחיאל לסרי: תודיעו לבוסים שלכם על ההתחלה של המאבק.

יחיאל לסרי: תודיעו להם שאנחנו הולכים להחריף את הצעדים שלנו באופן שלא יהיה נעים, לא להם באופן אישי ציבורי.

יצחק גלנטי: מאוד לא רוצים.

מיקי דור: בעוד שבוע אחזיר לוועדה את התשובה שלנו.

יעקב ליצמן: אני מציע גברתי, שהסיכום יהיה יומיים אחרי שהוא מגיש --

אודי שושן: אנחנו צריכים לדון.

סופה לנדבר: רבותי, יש לי כבר תאריך אם רוצים אין זאת הגדה.

סופה לנדבר: אתם תדונו, אני לא רוצה להמתין.

סופה לנדבר: אני רוצה ממך עופר שתספר לנו מה קרה, עד שאנשי האוצר טרפדו את החקיקה הזאת.

עופר צבן: אני בא ממשפחה שאיבדה אחות בת 42, אמא לשלושה ילדים.

עופר צבן: יכול להיות שמה שאני אספר לכם פה יגרום לכם להזיל דמעות.

עופר צבן: יכול להיות שאתם פקידי האוצר תבינו סוף סוף --

יעקב ליצמן: לא, עופר.

עופר צבן: הרב ליצמן, תן לי בבקשה להביע את מה שיש לי להגיד, כי אני מושך את זה כבר עשרה חודשים.

עופר צבן: כנראה שאתם פקידי האוצר חושבים שלאבד אחות, או לאבד אמא, או לאבד אבא, או כל דבר אחר שקרוב, זה משהו כלכלי, אז אני אומר לכם שלא.

עופר צבן: אחותי היתה בת 42, והיתה בדרך הביתה מהעבודה.

עופר צבן: בחורה בריאה, אמא לשלושה ילדים, לב המשפחה.

עופר צבן: הגברת הזאת לא הרגישה טוב ברכבת.

עופר צבן: באשדוד יש שני חולאים, לא יותר.

עופר צבן: אם אנחנו נפתור את שני החולאים האלה, וזה תלוי בכם פקידי האוצר, ובכם אנשי משרד השיכון, לא באף אחד אחר.

עופר צבן: יש לנו בעיה בכניסה לאשדוד – המחלף.

עופר צבן: אחותי הגיעה לרכבת, לא הרגישה טוב.

עופר צבן: הבן שלה לקח אותה בשעה שש בערב, אדון יהודה, שש בערב, הוא לקח אותה מהרכבת, כדי לקחת אותה לרופא באשדוד בין שש לשבע בערב.

עופר צבן: יש לנו דבר שנקרא מר"מ, ובמר"מ אין בו רופא בשעות האלו.

עופר צבן: הרופא מגיע בשעה שבע בערב, תושבי אשדוד אסור להם להיות חולים בשעות האלו.

עופר צבן: הגיעה לשם בשעה 6:35, איבדה את הכרתה, לאמבולנס לקח קרוב ל-7 דקות כדי להגיע לכיוון המר"מ.

עופר צבן: בזמן הזה, הכניסו אותה לחדר טראומה, באיזושהי דרך היו צריכים להביא אותה לבית חולים, בית החולים הקרוב היה בריזלי.

עופר צבן: לצאת מאשדוד בשעה הזאת לקח 48 דקות.

עופר צבן: כשאנחנו הגענו לבית החולים, קיבלנו תשובה חד-משמעית, 12 הדקות הראשונות שהיא לא קיבלה טיפול, זה מה שגמר אותה.

עופר צבן: היום יש בבית הזה שלושה ילדים יתומים, יש אבא שכתוצאה מהדמעות, איבד את מאור עיניו.

עופר צבן: ואני אומר לכם פקידי האוצר, בשמם של כולם, ואני נשבעתי על קברה ביום שקברתי אותה, בית החולים יקום באשדוד, לא יעזור לכם בית דין.

עופר צבן: אתם מסתכלים כלכלית, כלכלי לא מעניין אותי.

עופר צבן: באשדוד יש את אלטה, יש בית זיקוק, יש חברת חשמל, ויש את חברת עמל אשדוד.

עופר צבן: מספיק שנסגור את חמש המפעלים האלה ומדינת ישראל תפסיד מליוני שקלים, ואלה המליונים שאתם מדברים עליהם.

עופר צבן: אז תכניסו כבר לראש שלכם, ותעבירו את זה לבוסים שלכם שיושבים במשרדים, שחיי תושבי אשדוד הם לא הפקר זה מה שיש לי להגיד לכם.

עופר צבן: כבוד הרב ליצמן, אתה כבר ב-19 ביולי 2006 אמרת את המשפט הזה, שממשלת ישראל היא ממשלה עבריינית, בישיבת ועדת הכספים.

יעקב ליצמן: אני אומר את זה עשר שנים כבר.

עופר צבן: תפסיקו לעבור על החוק, זה כבר עבר מעל ומעבר.

סופה לנדבר: בנקודה הכואבת הזאת, אין לי מה לומר ולהוסיף.

סופה לנדבר: אני חושבת שציניות וחיוכים כאן זה לא המקום.

סופה לנדבר: כיושבת ראש הוועדה וכיוזמת החקיקה הזאת, לא אתן לכם למרוח את תושבי העיר אשדוד.

סופה לנדבר: אני אומרת בשיא הרצינות שאני קובעת תאריך לישיבה.

סופה לנדבר: בשבוע הראשון של פברואר, אני לא יודעת תעבדו ימים ולילות, לא איכפת לי מהדבר הזה.

סופה לנדבר: אני רוצה שתגיעו לכאן עם תאריכים ברורים, עם כל הדברים שיהיו מוכנים.

סופה לנדבר: לא אקבל טענה שהדבר דורש המון זמן.

סופה לנדבר: אנחנו מבינים שהשיקולים שיש כאן הם שיקולים לא בריאים, לפחות כלפי העיר אשדוד, והם שיקולים לא נורמליים.

סופה לנדבר: אני לא רוצה עכשיו להרבות במלים בגלל שאני אומרת מלים קשות.

סופה לנדבר: אני חושבת שהייתם חוסכים בנפשות שמתו, בזמן שבעצם בית החולים היה צריך להיות אצלנו.

סופה לנדבר: אני לא אוהבת לאיים, אבל תבינו שראש העיר עומד בראש מטה המאבק שלנו, ואני כחברת הכנסת של אשדוד, וחבר הכנסת ליצמן שליווה אותנו במשך כלל השנים, ותמך בחקיקה הזאת וחבר הכנסת אמסלם.

חיים אמסלם: אני מתכוון להעלות את הנושא, ולתת תמונת מצב ממה שהתרשמתי כאן היום בישיבת הסיעה.

סופה לנדבר: אני לא אחכה לישיבה הבאה.

סופה לנדבר: היום אני מחליטה ליזום חקיקה שכל מי שלא מיישם חוק מהשר עד פקיד גדול וקטן, או אחראי על אי יישום חקיקה - - - רבותי, לצחוק לאשדוד בפרצוף זה פשוט פשע.

סופה לנדבר: ב-14 לחודש כל המסמכים יגיעו ממשרד הבריאות, אני מכירה את הכוונות של משרד הבריאות, שהן מאוד רציניות.

סופה לנדבר: אני אומרת לכם, תחזרו הביתה למשרדים שלכם, תהיו מאוד רציניים.

סופה לנדבר: בגלל שמה שיהיה כאן בשבוע הראשון בפברואר יהיה מאוד סוער ומאוד רציני.

סופה לנדבר: תודה רבה לכם.