ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 554, 2008-12-30 11:00

יצחק גלנטי: אני פותח את המשך הדיון הקודם שהיה לנו בנושא תקנות הביטוח הלאומי (ביטוח נכות) (מתן שירותים מיוחדים) (תיקון), התשס"ט-2008.

יצחק גלנטי: להזכירכם, בדיון הקודם הוועדה פנתה וביקשה למצוא איזו שהיא דרך לחלק את התוספות המסוכמות בין הביטוח הלאומי, האוצר וכל הנוגעים בדבר בצורה יותר שוויונית.

יצחק גלנטי: אינני יודע, ויכול להיות שיש כבר איזו שהיא הצעה או שיכול להיות שלא ניתן לבצע זאת בשלב זה.

יצחק גלנטי: אודה מאד למנכ"לית המוסד הביטוח לאומי, אם תאיר את עינינו בנושא.

אסתר דומיניסיני: אני מודה ליושב-ראש ולמזכירת הוועדה שבתהליך זריז ביותר הסכימו, על-פי בקשתנו, לכנס פעם נוספת את הוועדה.

אסתר דומיניסיני: אני חושבת שהנושא חשוב ודחוף.

אסתר דומיניסיני: תודה על זריזות המהלך.

אסתר דומיניסיני: אינני מכירה את כל הנוכחים פה, את חלקם אני כמובן מכירה, אבל ברצוני להקדים ולומר כמה משפטים.

אסתר דומיניסיני: נושא הנכים לסוגיהם במדינת ישראל הוא נושא כאוב ומורכב, והצרכים גדולים.

אסתר דומיניסיני: אני יכולה לומר, גם אובייקטיבית ואין ספק שסובייקטיבית, שהאוכלוסיות הזכאיות תמיד חשות שמצבן מצדיק לתת יותר.

אסתר דומיניסיני: זה מובן, וקשה להתמודד עם זה במישור הרגשי, במישור הפיזי וגם במישור הכלכלי.

אסתר דומיניסיני: לנו, למוסד לביטוח לאומי, אין כלל וכלל ויכוח בנושא הזה, אבל, בסופו של יום, בבואנו לקבל החלטות, יש לנו כר רחב מאד של שיקולים, ולפעמים הדברים נעשים בהדרגה; אי-אפשר לעשות הכל.

אסתר דומיניסיני: כולכם עדים למגבלות התקציב, לבעייתיוּת וכיו"ב.

אסתר דומיניסיני: ואז, נכון שהיושב-ראש הזכיר את המלה "שוויוניות", אך קשה להגיע לשוויוניות כי יש גם שונוּת ולא כולם דומים.

אסתר דומיניסיני: לכן, אי-אפשר להגיד שמצב אדם עם נכות של 150% זהה למצבו של אדם עם נכות של 50%.

אסתר דומיניסיני: לכן, נקבעו דרגות שונות.

אסתר דומיניסיני: אם כולם היו זהים, לא היתה בעיה.

אסתר דומיניסיני: התשלום, ההטבות, ההתייחסויות והאמצעים העומדים לרשות כל האוכלוסיה - משתדלים, ויכול להיות שלפעמים יש טעויות או עיוותים, להתאים לרמת הצרכים.

רן כהן: לכן, גם הקצבה שניתנת למי שהוא בעל נכות של 50% שונה לגמרי מזו שניתנת למי שהוא בעל נכות של 150%.

אסתר דומיניסיני: בדיוק.

אסתר דומיניסיני: היא שונה, והיא יותר נמוכה.

רן כהן: אני מבין, שפה מדובר רק על עדכון.

אסתר דומיניסיני: פה אולי היתה קצת אי-הבנה בוועדה הקודמת, ולכן הסתיימה כפי שהסתיימה.

אסתר דומיניסיני: אנו דנו עת ארוכה בנושא מאד מוגדר.

אסתר דומיניסיני: ישנה אוכלוסיית הנכים הקשים שזקוקים כל הזמן בכל הפעולות היומיום לסיוע הזולת, ואלה שתי הקטגוריות העליונות: 150% ו-100% שחלקם זכאים אומנם במידה בכל זאת קצת פחותה כי הם 100%.

אסתר דומיניסיני: אלה הקטגוריות הבכירות.

אסתר דומיניסיני: למה הנושא בכלל עלה ולמה היתה שביתת הנכים בסוגיות האלה?

אסתר דומיניסיני: משום שקרה במדינת ישראל, ואנו מברכים על זה, שגם לגבי עובדים זרים נקבעו תקנות, ובית-המשפט החליט בכמה מקרים שצריך לשלם לעובד הזר את מלוא הזכויות הסוציאליות.

אסתר דומיניסיני: זה ייקר לנכים שמחזיקים עובדים זרים את עלויות ההעסקה של עובד זר.

אסתר דומיניסיני: ישבנו עת ארוכה והתדיינו עם האוצר, הנכים וקבוצות שונות באוכלוסיית הנכים וכיו"ב, וניסינו לעשות הכי טוב.

אסתר דומיניסיני: הפיצוי והשינוי, שאנו מבקשים לעשותו, מתייחס אך ורק לאוכלוסיית הנכים באחוזי הנכות 150% ו-100%, כי הם באמת זקוקים כל הזמן לעובד זר והעלויות עלו.

אסתר דומיניסיני: רק לסבר את אוזני חברי הוועדה: בדקנו גם בפרקטיקה מהו אחוז הנכים ברמות הנכות השונות שמחזיקים בפועל עובד זר.

אסתר דומיניסיני: יושב פה יושב-ראש הוועדה לבעיית העובדים הזרים.

אסתר דומיניסיני: אין שום כוונה למדינת ישראל לתת תמריץ להעסקת עובד זר.

אסתר דומיניסיני: צריך שלא יובן אחרת.

אסתר דומיניסיני: אבל, אלה שמחזיקים עובד זר בסיעוד, ואנו מאד רגישים במדינת ישראל לסוגיית עובדים זרים בתחום הנכים - אנו אומרים: "אם יש כבר עובד זר - שלא יהיה מצב שאותו נכה נתבע בבית-הדין", והיו מקרים כאלה, "אנו חייבים לעזור להם".

אסתר דומיניסיני: ברמת הנכות הגבוהה של 150% יש 43.5% שמחזיקים עובדים זרים, ברמת הנכות של 100% - רק 22% מחזיקים עובדים זרים, וברמת הנכות של 50% - זה 7%.

אסתר דומיניסיני: אם עלתה פה השאלה מה עם ה-50%, אני אומרת שוב: אין לי ספק שכואב להם ואין לי ספק שהם נכים, אבל אי-אפשר להשוות את רמת הנכות של 50%, שכל מסכת התגמולים שלה שונה לחלוטין מאשר לאוכלוסיות הגבוהות.

אסתר דומיניסיני: לגבי אלה שיש להם 50%, הם אינם צריכים להחזיק 24 שעות עובד זר.

אסתר דומיניסיני: לכן, מבחינתם, בנושא השר"ם לא השתנה כלום בגלל שינוי שמתרחש בתחום הזה.

אסתר דומיניסיני: על כן, ראשית, אנו מאד מבקשים לאשר את התיקון הזה ומיידית.

אסתר דומיניסיני: יש מקרים קשים מאד באחוזים הגבוהים האלה, וכל יום שאנו מעכבים את התשלום הזה יוצרים עומס ולחצים על האוכלוסיה הזאת.

אסתר דומיניסיני: שנית, כל אוכלוסיות הנכים, במסגרת הדיונים שהיו עם הנכים, גם מקבלות תוספת בנושא דלק.

אסתר דומיניסיני: אנו עידכנו להם את נושא הניידות.

אסתר דומיניסיני: יש פה גם trade off.

אסתר דומיניסיני: יש פה גם יכולת שאם לאדם לא עודכן מספיק, הוא עושה איזו שהיא - - -

יואב קריים: - - -בין לנסוע לבין להתקלח - - -

יצחק גלנטי: אני מבקש: אתה תקבל את זכות הדיבור.

יצחק גלנטי: תרשום לפניך את הדברים.

רונית שלו: האם דנתם בנושא הילדים?

אסתר דומיניסיני: תכף אתייחס.

יצחק גלנטי: רבותי, אני מבקש לאפשר לגברת דומיניסיני לסיים את דבריה.

אסתר דומיניסיני: צריך שלא יובן אחרת.

אסתר דומיניסיני: אנו כרגע לא דנים בעדכון קצבאות הנכים לסוגיהן.

אסתר דומיניסיני: זה לא התיקון.

אסתר דומיניסיני: אנו דנים כרגע בנושא השר"ם לאוכלוסיות שנוצרה בעיה מיידית ואקוטית בתחום השר"ם.

אסתר דומיניסיני: גם הנכים - יואב קריים העיר פה ויהודה בזמנו ורוני שכטר - אתם באים ואומרים: "יש לנו גם שחיקה בקצבאות עצמן".

אסתר דומיניסיני: זה לא נושא הדיון כרגע.

דוברת: עדיין הם לא מקבלים- - - יש ילדים - - -

שלום קוטשר: התוספת היא 500 שקל.

שלום קוטשר: האם זה מספיק להחזיק עובד זר?

יצחק גלנטי: רבותי, אי-אפשר לנהל כך דיון.

יצחק גלנטי: כל אחד רוצה שישמעו אותו ויאזינו לו.

יצחק גלנטי: בואו ונכבד זה את זה.

אסתר דומיניסיני: בנוסף לבקשה שאנו מבקשים מהוועדה לאשר את התוספת הזאת לשר"ם, וכמו שאמרתי אנו עידכנו גם את נושא שיעורי הניידות - חלקם בסכומים יפים מאד: 500 שקל, 500 שקל לקטגוריה נוספת ו-250 שקל לעוד קטגוריה - יש עדכון החודש שהוא 4.5% בגלל הנושא של מדד נובמבר, העדכון שאנו כבר עדכנו והפעלנו, ויושבת כאן רבקה פריאור והיא העבירה כבר נתונים ממינהל המחקר שלנו, שאנו נוכל לבצע.

רן כהן: כמה זה יוצא לאוכלוסיות הקשות- הסכום של השר"ם?

אסתר דומיניסיני: הוא יוצא יפה מאד.

אסתר דומיניסיני: נושא הקבוצות הוא כך: אם אנו מדברים על רמת הזכאות ב-50% בשר"ם:

אסתר דומיניסיני: לנמוך - 1,245 שקל לשר"ם, לבינוני - 2,588 שקל, ולגבוהים - 4,219 שקל.

יואב קריים: האם זה העדכון?

יואב קריים: האם זו התוספת או שזה הסך-הכל?

אסתר דומיניסיני: זה סך-הכל העלות.

רן כהן: אסתר דומיניסיני, מה ששאלתי זה לגבי התוספת.

יואב קריים: בדיוק.

אסתר דומיניסיני: 475 שקל ל-150%.

אסתר דומיניסיני: לתוספת בלי תוספת היוקר - התיקון הרגיל, אנו הוספנו רק את ה-90 שקל ל-100% שזה בגלל התוספת של ה-70 שקל וכו' שצריכים לשלם לנושא העובד הזר.

אסתר דומיניסיני: ל-50% אנו לא עידכנו כי אין במשחק במגרש הזה את העניין הזה של עלויות עובד זר.

אסתר דומיניסיני: כל הקצבאות עודכנו במדדים שהתחייבו כתוצאה מעליית המדד.

אסתר דומיניסיני: בשר"ם, מבחינת נושא הקצבאות, אלה שמקבלים אביזרים עד 100 אלף שקל - סכום הקצבה בדצמבר הוא 3,028 שקל, ובינואר יש תוספת של 250 שקל.

יצחק גלנטי: יואב קריים, אנא תקשיב.

יצחק גלנטי: אחר כך לא יהיה לך על מה לשאול.

יואב קריים: תאמין לי, שיהיה לי.

אסתר דומיניסיני: אלה שהאביזרים שלהם מעל 100 אלף שקל - סכום הקצבה בדצמבר הוא 4,237 שקל, והתוספת בינואר היא עוד 500 שקל.

דובר: עם הג'ויסטיק.

אסתר דומיניסיני: עם הג'ויסטיק זה 6,893 שקל, והתוספת בינואר היא עוד 500 שקלים.

אסתר דומיניסיני: ברצוני לסיים ולומר: אני חושבת שזה כרגע מוּקד באוכלוסיות הבעייתיות.

אסתר דומיניסיני: ניתן להן פתרון.

אסתר דומיניסיני: אני מאד אני מאד מבקשת מהוועדה לא להשהות את האישור לאוכלוסיות האלה כי יפה שעה אחת קודם, שנוכל לבצע את התשלום.

אסתר דומיניסיני: אין לי ספק שיש אוכלוסיות אחרות שרוצות להעלות טענות או בקשות או דברים כאלה.

אסתר דומיניסיני: כרגע, זה יישמע, אבל אנו לא בשלב שאנו מתקנים את החוק או מקבלים החלטה.

יואב קריים: ראשית, אף אוכלוסיה היא לא אוכלוסיה בעייתית, אלא היא אוכלוסיה עם בעיות.

יואב קריים: זה משמעותי בהתייחסות.

יואב קריים: זה לא מקרי שבביטוח הלאומי נאמרה המלה שנאמרה.

יואב קריים: התיקונים האלה חשובים כי זה מדבר על תפיסת עולם.

יואב קריים: אין אוכלוסיות בעייתיות אלא יש אוכלוסיות שקשה להן יותר.

יואב קריים: השר"ם - ה-trade off, שדיברה עליו גברת דומיניסיני, מקומם, מכיון שקצבת הניידות נועדה לניידות ולאפשר את חופש התנועה, וקצבת השר"ם נועדה להעסקת עובד סיעודי בין אם הוא זר ובין אם מישהו התמזל מזלו והוא מצא ישראלי, למרות שאינני מאמין שיש כזה.

רן כהן: לא.

רן כהן: יש כאלה.

יואב קריים: לא לנכים כלליים.

יואב קריים: המצב הוא כזה: נכון שצריך לאשר את ההסכם הזה מייד כי גם תוספת קטנה חשובה במצב הקיים.

יואב קריים: אבל, צריך שאף אחד לא יתבלבל שכן הבעיה לא נפתרת וגם לא קרובה לפתרון, מכיון שעלות עובד סיעודי מהגר עבודה בישראל הוא משהו בסביבות 7,000 שקל בחודש במינימום.

23631: 8,100 שקל לפי נתוני "קו לעובד".

רן כהן: אני מאשר את הנתונים האלה.

יואב קריים: לכן, עליה של מאות שקלים בודדות אפילו לא מתקרבת לפתור את הבעיה, בעיקר כשאנו חיים בתוך עולם שבו אנו צריכים לזכור דיון אחר שמתנהל בוועדה שבראשותך, חבר-הכנסת רן כהן, על הרפורמה של התאגידים, שגם תוודא שאנו נשלם כראוי וטוב שכך - - -

רן כהן: אין ברירה.

יואב קריים: אבל, אם יוודאו שנשלם כראוי ולא יתנו לנו את הכלים לשלם - משמע שנכי ישראל שזקוקים לעזרה סיעודית ייהפכו באחת כולם עבריינים.

יואב קריים: נתון נוסף - כאשר אנו נאלצים למצוא את עצמנו במוסדות, עלות המוסד הזול ביותר היא 9,000 שקל ומשהו פר אדם על-פי נתוני משרד הרווחה.

יואב קריים: כלומר, לתת לנו את עלות העובד הסיעודי בבית זה הרבה יותר זול.

יואב קריים: מה גם שיושבים פה אנשים שמעבר לזה שהם זקוקים לסיעוד ויקבלו את הקצבה הם גם יצרניים ותורמים בניגוד לכאלה שייאלצו להיות במוסד.

יואב קריים: רבותי, אנו בבעיה מאד קשה.

יואב קריים: אני דווקא קורא לכנסת לא לדון כרגע במה יקרה לאוכלוסיות היותר קלות, אלא לדון בשאלה איך פותרים באמת, ולא ע"י אחיזת עיניים, את בעיית האוכלוסיות הקשות.

23631: אני מבקשת להוסיף.

יצחק גלנטי: לא כולם יחד.

יצחק גלנטי: היות ואת חסרת סבלנות, בבקשה, אבל זה לא אומר שתקבלי פרס על כך.

יצחק גלנטי: אני מבקש שתקצרי.

23631: אני עורכת-הדין קארין אלהרר מהקליניקה לזכויות אנשים עם מוגבלויות בבר-אילן.

23631: אני מבקשת להוסיף לדברי יואב קריים את הנתון הבא: כרגע בבג"ץ יש דיון תלוי ועומד בנושא שעות נוספות של עובדים זרים.

23631: עמדת היועץ המשפטי לממשלה היתה שהוא מגבה את עמדת "קו לעובד" שעובד זר צריך לקבל שעות נוספות מעבר לשמונה שעות התעסוקה הרגילות.

23631: מדובר בעובדים זרים שנמצאים בביתו של אותו אדם עם מוגבלות 24 שעות ביממה.

23631: אני אפילו לא רוצה להתחיל לחשוב מה יקרה לאותם אנשים שזקוקים לעובדים זרים ברגע שבג"ץ יתן את פסיקתו שככל הנראה הולכת להיות כזו שמתואמת עם עמדת היועץ המשפטי לממשלה.

רן כהן: זה לא אומר שישלמו על כל שעה.

רן כהן: כנראה שתהיה איזו שהיא תוספת.

אסתר דומיניסיני: יש לי תשובה לזה.

23631: גם אם אנו מדברים על תשלום גלובלי לשעות נוספות, גם אם אנו מדברים על תשלום לשעות כוננות, שכל אלה הן אופציות שעומדות כרגע בפני בית-הדין - עדיין אנו מדברים על מעל 8,100 שקל שהם העלות כיום לפי נתוני "קו לעובד".

23631: אני מבקשת להבהיר שכיום נמצאים עשרות אם לא מאות תיקים בפני בית-הדין לעבודה של אנשים שמעסיקים עובדים זרים ונתבעים לדין ומחוייבים לשלם הרבה מעבר, כי יש גם הפרשי ריבית והצמדה וכל מה שכרוך בכך.

23631: אתם מאלצים אנשים להיות עבריינים.

23631: זה נשמע סלוגן, אבל זה בדיוק מה שקורה.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

יצחק גלנטי: למען הסדר הטוב, אני מבקש לומר שהדיון כעת לא מחפש פתרונות לכל הבעיות.

יצחק גלנטי: אין ואי-אפשר.

יצחק גלנטי: זה בדיוק כמו שאין תקציב על מנת לשלם לכולם ולפתור את הבעיות של כולם.

23631: אין בעיה.

23631: אז - - -

יצחק גלנטי: גברתי, סלחי לי, לא הפרעתי לך.

יצחק גלנטי: תני לי לסיים את דבריי, ותכבדי גם דברים של אחרים.

יצחק גלנטי: מה שעומד כעת לדיון הוא ההצעה שקיימת פה להגדיל תוספת מסויימת או תוספות מסויימות לקבוצות שאמורות להיות - אני אומר במפורש - יותר נזקקות.

יצחק גלנטי: על זה מדובר.

יצחק גלנטי: זה לא אומר שלא יתקיים דיון או שלא יחפשו דרכים על מנת להוסיף גם לקבוצה שכעת עשויה למצוא את עצמה מחוץ למסגרת.

יצחק גלנטי: לו לאוצר יחד עם הביטוח הלאומי היו מקורות לממן את כל הדרישות האלה, אני בטוח שהדרכים היו פתוחות לכך.

רן כהן: יש לו מקורות.

רן כהן: הוא לא רוצה.

23631: אני חושבת שאם כבר אנו מקיימים דיון בנושא הזה ואם כבר הועלתה אופציה כן להוסיף לגמלת השר"ם, צריך לדון בדברים כמו שהם.

23631: הנתונים האמיתיים מראים שהיום עם התוספת גמלת השר"ם תספיק לחצי מעלות העסקת עובד זר.

23631: אם בזה אנו מכסים את המצפון שלנו, אני חושבת שאנו עדיין בבעיה.

אסתר דומיניסיני: אני רוצה להעיר פה משהו.

אסתר דומיניסיני: אפשר לזרוק נתונים בכל דרך שרוצים.

אסתר דומיניסיני: יפה שאת אמרת שזה לפי נתוני "קו לעובד".

אסתר דומיניסיני: גם אנו בדקנו נתונים.

אסתר דומיניסיני: לגבי סוגיית בג"ץ בנושא זכויות העובד הזר, היינו בדיון הזה, ובג"ץ לא החליט ולא יחליט והחזיר זאת לדיון במשרד המשפטים, כי אנו מנהלים כבר דיון ארוך עם התמ"ת, עם שר התמ"ת ועם משרד המשפטים, כי אנו סבורים שגם לנכים יש זכויות כמו לעובדים הזרים, וצריך לאזן בין הצרכים של הנכה לצרכי העובד הזר.

אסתר דומיניסיני: לכן, שר התמ"ת הולך להוציא תקנות - צריך לשנות תקנות בעניין הזה - כמה שעות נוספות מותר לכלול, לאור פסקי-דין סותרים שהיו בעניין הזה, ואנו נהיה בדיוק לשמור על זכויות הנכים.

23631: מעניין אותי - - -

אסתר דומיניסיני: תרשי לי.

אסתר דומיניסיני: את העלית נקודה.

אסתר דומיניסיני: לכן, הסוגיה שאת מעלה היא סוגיה שאנו מטפלים בה.

אסתר דומיניסיני: יש לנו עוד מריבה עם משרד התמ"ת, כי אנו רוצים שיפחיתו עוד יותר את שיעור השעות הנוספות.

אסתר דומיניסיני: אני רוצה לומר לךְ, שאנו גם בדקנו: עלות העסקת עובד זר היא לא 8,000 שקל בחודש.

אסתר דומיניסיני: בואו ולא ניגרר למספרים לא אחראיים.

אסתר דומיניסיני: אפשר לזרוק כל מספר.

אסתר דומיניסיני: זה לא 8,000 שקל.

יואב קריים: כמה זה לטעמכם?

יואב קריים: כמה היא כן?

יצחק גלנטי: רבותי!

יואב קריים: תשיבי על השאלה לא כמה היא לא, אלא כמה היא כן.

אסתר דומיניסיני: חבר'ה, זה לא 8,000 שקל.

אסתר דומיניסיני: לא צריך להיגרר.

שלום קוטשר: האם את מעסיקה עובד זר?! אני מעסיק עובד זר, ואני יודע בדיוק כמה עולה.

יצחק גלנטי: רבותי, לא.

יצחק גלנטי: כך לא ננהל את הדיון.

יצחק גלנטי: יואב קריים, כך לא ננהל את הדיון.

יואב קריים: זה לא יתכן שהיא תגיד שזה לא הנתון --

יצחק גלנטי: יואב קריים, האם אתה לא מבין שאני לא רוצה להוציא אותך?

יצחק גלנטי: !

יואב קריים: --ושהיא לא תגיד מהו הנתון האמיתי לדעתה.

יצחק גלנטי: יואב קריים, אני מבקש: אל תכריח אותי להוציא אותך.

אסתר דומיניסיני: יואב, אני רוצה להעיר פה הערה אחת: אתה נוהג בצעקנות פה בהחלט לא בהגינות.

אסתר דומיניסיני: אתה היית חלק מהדיונים שסיכמנו את הדברים.

אסתר דומיניסיני: אל תהיה פה עכשיו מה שלא היה בוועדה.

אסתר דומיניסיני: זה לא מקובל עלי.

יואב קריים: הייתי חלק מהדיונים, ואת יודעת שלא הסכמתי לחתום על זה.

יואב קריים: אתם עושים פלסתר מכל הנושא.

יצחק גלנטי: אני מבקש שאתה תאמר את דבריך, ואתה אחריו.

יצחק גלנטי: נתתי לו את רשות הדיבור.

דורון יהודה: אני דורון יהודה.

דורון יהודה: ישבנו בהפגנה קרוב ל-4.5 חודשים באוהל מול משרד הרווחה, וניהלנו מגעים עם ביטוח לאומי וטענו את הטענות שנטענות כאן - וגם עם האוצר - שהסכומים שאנו מדברים עליהם היו צריכים להיות הרבה יותר גבוהים בניידות, בשר"ם וגם ביתר הנושאים שהעלינו.

דורון יהודה: פניתי גם ליושב-ראש ועדת העבודה והרווחה וישבתי בחדרו והסברתי את המצוקה, וישבנו ודיברנו.

דורון יהודה: בסופו של דבר, הגענו לאיזו שהיא הבנה שאין ברירה; תקציב משרד האוצר שהוא היה מוכן לתת לצורך העניין היה מוגבל מאד, והיינו צריכים להחליט למי נותנים ואיך נותנים.

דורון יהודה: אם אתה שואל אותי, הייתי רוצה הרבה יותר, ואני חושב שעלות עובד זר היא קצת יותר גבוהה ממה שפה כרגע רוצים לתת לנו.

דורון יהודה: ישבנו וסגרנו מכלול של סעיפים, ולא רק את הסעיפים שדנים בהם כרגע.

דורון יהודה: ישבנו על מכלול דברים שעשינו בהם תיקונים - תיקונים לטובת הנכים בכלל ולא רק לנכים הקשים.

דורון יהודה: בתוך המסגרת הזאת הציעו לנו את ההצעה הזאת.

דורון יהודה: אמנם לא חתמנו, אבל על מנת לפזר את ההפגנה הסכמנו לכך שאלה הדברים שצריכים להינתן בינואר לציבור הנכים הקשים.

דורון יהודה: כלומר, מעבר להסכמים הנוספים - - -

דוברת: זה לא על חשבון.

רונית שלו: מה ילדים?

יצחק גלנטי: רבותי, אני מבקש עוד פעם.

דפנה אזרזר: לא יתכן שאתם תדונו בנכים של בין 100% ל-150% וילדים לא יקבלו כלום.

יצחק גלנטי: גברתי, בסדר.

יצחק גלנטי: אמרת את מה שאמרת.

יצחק גלנטי: רבותי, אתחיל להוציא אנשים.

אלי דהן: באנו בשביל הילדים.

יצחק גלנטי: אם באת לפה בשביל הילדים, תייצג את הילדים, אבל נכון לרגע הזה אתה צועק ללא הפסקה.

אלי דהן: אם כך, תן לנו לדבר.

יצחק גלנטי: אתה לא תכריח אותי.

דוברת: זה על חשבון.

דורון יהודה: היות ודובר פה על תקציב שניתן לצורך העניין הזה, אנו מציעים קודם כל לא לפגוע בנכים הקשים - לקבל את מה שכרגע מוצע ולהצביע בעד.

רונית שלו: בני גם 150%.

רונית שלו: האם הוא יקבל קצבה?

דורון יהודה: אם צריך לנהל מאבק כדי לקדם קבוצות אחרות, אפשר להמשיך הלאה.

דורון יהודה: אולי אדוני יקבע ישיבה נוספת ואולי עוד היום אפילו בישיבה, אחרי שנצביע על זה, ונמשיך הלאה בדיון על דברים אחרים.

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: חבר-הכנסת רן כהן, בבקשה.

רן כהן: היושב-ראש, אני מודה על האמת שאני במבוכה גדולה מאד בדיון הזה משתי סיבות.

רן כהן: האחת היא, ואני אומר זאת גם לחבריי מארגוני הנכים: לגבי הסיכוי לפתור את בעיית מימון העובדים הזרים אגב הדיון הזה, אני גם חבר ועדת העבודה, הרווחה והבריאות ואני גם יושב-ראש הוועדה לבעיית העובדים הזרים ואני אומר לכם שאין שום סיכוי שזה ייפתר בדיון הזה.

רן כהן: זה לא הדבר שייפתר אגב דיון על עדכון השר"ם.

רן כהן: לזה צריך דיון רציני מאד עם האוצר על כל מדיניות העובדים הזרים.

שמחה בניטה: חבר-הכנסת רן כהן, צר לי להגיד לך שאתה נתת גיבוי בוועדה שלך לדברים ממש מזעזעים ולא מתאימים לך.

רן כהן: על מה את מדברת?

שמחה בניטה: כל העניין של 2,000 שקל שצריכים לשלם עבור- - -

רן כהן: אני לא נתתי את ידי.

רן כהן: אני התנגדתי לזה.

שמחה בניטה: דמי חבר כל חודש של 70 שקל.

שמחה בניטה: זו שערוריה בפני עצמה.

שמחה בניטה: עוד לא מקבלים 500 שקל וכבר לוקחים לנו - - -

יצחק גלנטי: גברתי, זה לא נושא הדיון.

יצחק גלנטי: גברתי, לא קיבלת רשות דיבור.

רן כהן: שמחה בניטה, היחידי שקיים על זה דיון והתנגד לזה הוא אני.

רן כהן: על מה את מדברת?

רן כהן: אני התנגדתי לזה.

שמחה בניטה: הוא מייצג- - - , ובוועדה שלו קופחנו יותר מכל ועדה אחרת.

יצחק גלנטי: גברתי, לא קיבלת רשות דיבור.

רן כהן: זה שאת צועקת עדיין לא אומר שאת צודקת.

יצחק גלנטי: זה עדיין לא אומרת שאת צודקת.

יצחק גלנטי: האם את רוצה להמשיך לצעוק?

יצחק גלנטי: !

שמחה בניטה: זו ההזדמנות שלי להגיד לך, לפני שאתה עוזב.

רן כהן: אם כך, תצעקי כמה שאת רוצה.

שמחה בניטה: אני אומרת לך.

שמחה בניטה: לפני שאתה עוזב את הכנסת, תדע מה עשית בתחום הזה בעובדים זרים לנכים.

רן כהן: אני מודה לך.

יצחק גלנטי: האם את רוצה להמשיך לצעוק?

רן כהן: יש לי לפחות נכה אחת שלא תתגעגע אלי, וזו את.

רן כהן: בינתיים, כולם אומרים שהם יתגעגעו אלי.

רן כהן: תודה רבה לך.

רן כהן: אני מודה לך מאד.

שמחה בניטה: אני חולקת על העבודה שלך.

רן כהן: אל תתגעגעי, למרות שאת הבית שלך קנית בזכותי.

שמחה בניטה: נכון.

רן כהן: אני מודה לך.

רן כהן: אל תתגעגעי.

שמחה בניטה: אני אוהבת אותך ומעריכה אותך- - -

יצחק גלנטי: חבר-הכנסת רן כהן, לא.

יצחק גלנטי: למה אתה מתווכח איתה?

רן כהן: מה אתה רוצה ממני?

רן כהן: היא צועקת עלי.

יצחק גלנטי: זה בדיוק מה שהיא מזמינה.

שמחה בניטה: אני מאד מעריכה ואוהבת אותך, ולכן התפלאתי שעשית את זה.

רן כהן: אני מודה לךְ.

רן כהן: היושב-ראש, לגבי הדיון הזה שהתפרץ לתוך העניין, אין לוועדה לבעיית העובדים הזרים בכנסת סמכות לאשר או לא את כל הרפורמה שנעשתה עם העובדים הזרים בסיעוד.

רן כהן: בכלל, הממשלה לא צריכה לשאול את הוועדה לבעיית העובדים הזרים.

רן כהן: זה על-פי החוק, והיא נוהגת על-פי החוק שלה.

רן כהן: לכן, הבאתי זאת לדיון בוועדה לבעיית העובדים הזרים, והתנגדתי לזה.

רן כהן: הרפורמה בכללה נכונה, אבל התשלום של 2,000 שקל עם ההרשמה ו-70 שקל כל חודש, לדעתי, לא היה מוצדק ולא נכון, ואני אומר זאת גם פה קבל עם ועדה.

רן כהן: אבל, זו לא הבעיה.

רן כהן: הבעיה היא איך יכולה אותה מדינה גם להחליט שאלה הכללים וגם לא לתת לנכים את הכסף כדי שיוכלו לשלמו לעובדים הזרים.

דפנה אזרזר: ולא לתת שקל לילדים.

רן כהן: לדעתי, בעניין הזה, לדעתי, זה לא פתור.

רן כהן: לכן, אני מציע לכם: בואו ולא ננסה לפתור זאת עכשיו ולראות איך להגיע לפתרון של בעיית העובדים הזרים והעסקתם אגב הדיון הזה.

רן כהן: אני מבין שאנו בתוך סד, כי בימים הקרובים, בתחילת ינואר, צריך לשלם את השר"ם, והשאלה היא האם לשלם זאת או לא כי אם לא משלמים זאת והתוספת הזאת לא תשולם מצב הנכים יהיה עוד יותר גרוע.

רן כהן: יחד עם זאת, אני חושב שאי-אפשר לשבת עם החרב הזאת על הצוואר.

רן כהן: היושב-ראש, אומר לך בדיוק מהי עמדתי.

רן כהן: אני לא אוכל להרים את ידי בעד התקנות האלה אלא בשני תנאים: דבר אחד - שאנו נדע היום מהאוצר מתי הוא מביא את העדכון ל-50% ולפתרון בעיית הילדים.

רן כהן: צריך שיגידו היום.

רן כהן: אם הם יגידו היום שזה בא בעוד חודש, בעוד שבועיים או אפילו בעוד חודשיים, אני מוכן להיחנק ולהרים את היד בעד.

רן כהן: אם הם לא אומרים, אני לא יכול להרים את היד בעד.

רן כהן: הדבר השני - בערוב ימי בכנסת אני חשדן.

רן כהן: כשאני רואה שכתוב בתקנות שלפנינו "בסכום השווה ל-104.6%" ולא כתוב "105%" וכן כשכתוב "174.4%" ולא "175%", זה חשוד בעיניי שיש פה איזה שהוא טריק.

רן כהן: אני לא יודע מה קורה פה.

רן כהן: אם אתם מוכנים לעגל זאת ל-105% ול-175%, אוכל לתמוך בזה.

רן כהן: אם לא תהיו מוכנים, לא אוכל לתמוך בזה.

רן כהן: עמדתי ברורה מאד.

יצחק גלנטי: נציג האוצר, הוכתבו פה שני תנאים שקשה מאד לא להסכים איתם.

אסתר דומיניסיני: אי-אפשר להסכים עם הראשון.

אבנר עורקבי: האם הילדים הם ילדים חורגים לאלקים?

יצחק גלנטי: אדוני, אני מבקש אותך: לא קיבלת זכות דיבור.

אסתר דומיניסיני: עניין הילדים זה לא התנאי הראשון.

אסתר דומיניסיני: נעשה סדר.

אסתר דומיניסיני: נתייחס קודם לנכים הבוגרים, ותכף אתייחס לנושא הילדים.

אלי דהן: האם הילדים הם לא בני-אדם?

אלי דהן: !

רן כהן: חברים, בואו ונשמע מהי התשובה.

אסתר דומיניסיני: נתייחס לשר"ם באוכלוסיית המבוגרים.

אסתר דומיניסיני: הקדמתי ואמרתי, והצגתי פה נתונים, שאוכלוסיית הנכים בדרגת נכות של 50%: ראשית - דרגת נכותם, מבחינת השר"ם, איננה מצדיקה אחזקת עובד זר כל הזמן.

שלום קוטשר: לא נכון.

אסתר דומיניסיני: עובדה שהם 50%.

אסתר דומיניסיני: בנוסף, אני הרצתי זאת מול יחידת הסמך בתמ"ת כדי לראות בפועל כמה מחזיקים.

אסתר דומיניסיני: אתה יכול להגיד לי עד מחר "לא נכון", אבל אם אני רואה שמתוך 15 אלף - - -

שלום קוטשר: אפילו אם זה 1%, הוא צריך את האמצעים לשלם לו.

אסתר דומיניסיני: אם אני מריצה מתוך 15,600 איש את אוכלוסיית האנשים שבפועל מחזיקים עובד זר והיא 7%, זו התשובה.

יואב קריים: אלה צריכים לקבל תוספת.

שלום קוטשר: בסדר.

שלום קוטשר: אז מה?

שלום קוטשר: האם הם לא צריכים מימון?!

אסתר דומיניסיני: שישלמו.

אסתר דומיניסיני: למה שהמדינה תשלם עבור זה?

אסתר דומיניסיני: מה זאת אומרת?

דוברת: אז, רק הם יקבלו תוספת.

אסתר דומיניסיני: אבל, הם לא צריכים.

שלום קוטשר: האם הם לא צריכים מימון?

שלום קוטשר: ! וזאת, אפילו אם מדובר ב-7%.

23631: הסיבה לכך שזה רק 7% היא שאין להם את הכסף והם לא מעסיקים.

רן כהן: למיטב ידיעתי, אין מצב שמעסיקים עובד זר שלא צריכים.

אסתר דומיניסיני: אדם ב-50% נכות לא צריך עובד כל שעות היממה לכל הפעילויות.

אסתר דומיניסיני: הוא מחזיק, אבל הוא לא צריך.

קריאות: - - -

יצחק גלנטי: רבותי, אני מבקש להירגע קודם כל.

יצחק גלנטי: זה יפה מאד שזה מעניין את כולם וזה חשוב לכולם.

יצחק גלנטי: אבל, אי-אפשר כך.

יצחק גלנטי: אני מבקש מהאמורים לייצג את הילדים לקבוע נציג אחד מביניכם שידבר.

יצחק גלנטי: אני מצטער, אבל השעון גם מדבר.

אבנר עורקבי: עטרה חיימוביץ.

אילנה שריג היוז: תאפשר גם להורה אחד לדבר אחר כך.

אלי דהן: לי יש שני ילדים בדרגה של 150%.

יצחק גלנטי: גם לעטרה אני פונה: אני מבקש מכסימום דקה וחצי ולא יותר.

יצחק גלנטי: אני מצטער.

יצחק גלנטי: אין זמן.

עטרה חיימוביץ: אני יושבת ראש עמותה לילדים מונשמים.

עטרה חיימוביץ: לצערי הרב, ילדים מונשמים הם כאלה שכנראה לא מוגדרים במדינת ישראל, ואגיד למה.

עטרה חיימוביץ: נכות ילד נכה בדרגת 100%-150% או איך שתקראי לזה היא קצבה אחת של 2,200-2,300 שקל ואני לא יודעת כמה זה ברגע זה, אבל ילד מונשם צריך מכשור יקר.

עטרה חיימוביץ: קופות-החולים לא נותנות את המכשור הזה.

עטרה חיימוביץ: זה לא בסל.

אלי דהן: יש הרבה דברים שהם לא בסל.

רן כהן: אני 25 שנה פה, ועדיין לא למדתי הכל.

עטרה חיימוביץ: אתה תדע, ואתה תשמע עד הסוף מה שיש לי להגיד - משפט שכואב לי.

עטרה חיימוביץ: אני מייצגת כרגע, נכון לרגע זה, 174 ילדים מונשמים, ואחד מהם ילד בן 30 שכאשר הוא הגיע אלי היה קטנצ'יק- - -

דובר: היא מאמצת בבית שלה.

עטרה חיימוביץ: אני באה כמתנדבת, אני משפחה אומנת, והקמתי את העמותה כי ראיתי צורך שכן ראיתי איך המשפחות מתמוטטות ואיך עוזרים למשפחות מתוך בית-החולים להשאיר את הילדים על חשבון הציבור.

עטרה חיימוביץ: ילד מונשם ביחידה לטיפול נמרץ עולה 2,200 שקל ליום אשפוז.

עטרה חיימוביץ: ילד כזה אוכל למדינת ישראל ולנו, כמשלמי מסים, המון כסף.

עטרה חיימוביץ: אני עד רגע זה שמעתי, ראיתי והצצתי, אבל, לצערי הרב, יש לי משפט שכואב לי להגידו ובטח לא היום כאשר כל הדרום בוער: מה ראש הממשלה לשעבר אריק שרון מקבל ומה ילד מונשם במדינת ישראל מקבל?

עטרה חיימוביץ: כואב לי להגיד את המשפט הזה כאזרחית ותומכת במפלגה הזאת.

יצחק גלנטי: גברתי, תודה.

עטרה חיימוביץ: עדיין לא גמרתי את דבריי.

יצחק גלנטי: אני מבקש לדעת כמה ילדים כאלה ישנם כיום.

עטרה חיימוביץ: 361 ילדים במדינת ישראל.

אבנר עורקבי: מונשמים.

עטרה חיימוביץ: אני מבקשת: כל הנכים, סליחה, הם נכים, ואני חושבת שמדינת ישראל כולה נכה.

עטרה חיימוביץ: אבל, יש דרגות שונות, ולגבי ילד מונשם אני לא רוצה להגיד לאלו מצבים המשפחות מגיעות.

עטרה חיימוביץ: יש לי בטלפון, ואתם יכולים לראות, אם חד-הורית לשני ילדים ממרכז הארץ שקיבלה מביטוח לאומי חוב, בגלל שבעלה עזב אותה וכביכול היא קיבלה מביטוח לאומי הבטחת הכנסה, תביעה על 65 אלף שקל.

עטרה חיימוביץ: משפחה אחרת, שמעסיקה עובד זר מחשבונה ובנק דיסקונט עוזר לה לשלם את העובד הזר, קיבלה תביעה על 240 אלף שקל.

יצחק גלנטי: תודה.

אילנה שריג היוז: אני מבקשת דקה וחצי.

אילנה שריג היוז: אני חושבת שחשוב שתשמעו גם הורה.

יצחק גלנטי: רבותי, זה לא יעזור.

יצחק גלנטי: את לא קיבלת רשות דיבור.

אילנה שריג היוז: אני מבקשת.

יצחק גלנטי: את יכולה לבקש.

יצחק גלנטי: האם את מייצגת את הילדים?

אילנה שריג היוז: כן.

אילנה שריג היוז: אני חושבת שחשוב שתשמעו אמא אחת.

אילנה שריג היוז: אני מבקשת דקה וחצי.

יצחק גלנטי: נתתי רשות דיבור לנציג אחד שמייצג את הילדים.

עטרה חיימוביץ: אני רוצה לדבר איתךָ.

יצחק גלנטי: את דיברת, גברתי.

רונית שלו: יש פה בעיה ספציפית.

אסתר דומיניסיני: אני רוצה לומר מלה לגבי הילדים.

אילנה שריג היוז: תן לי לענות.

יצחק גלנטי: רבותי, אני מבקש: אתם מקצרים את הדיון.

אסתר דומיניסיני: ברשות היושב-ראש, אני רוצה לומר מלה לגבי הילדים.

אסתר דומיניסיני: אם יש נושא באמת כואב, הוא אוכלוסיית הילדים.

אסתר דומיניסיני: זו בעיה קשה וכואבת.

אסתר דומיניסיני: מי לא רגיש ולמי אין ילד שהוא רואה ילד אחר שהוא במצב כזה קשה?

אסתר דומיניסיני: ! נושא הילדים הוא נושא שכבר התחלנו לדון בו ב-2008 מול האוצר.

אסתר דומיניסיני: אתם יודעים שהיתה ועדה של פרופסור אור-נוי, ואנו חושבים שצריכים להכניס עוד קטגוריות של ילדים שלא נמצאים ושההורים מקדישים הרבה מאד זמן.

אסתר דומיניסיני: יש רשימה ארוכה של נכויות בקרב ילדים שאנו לוחצים - - -

רונית שלו: אבל, זה לא קשור.

רן כהן: חברים, אנו רוצים לשמוע.

רן כהן: אני לא יודע את מה שהיא אומרת.

רן כהן: אני צריך לשמוע את זה.

אסתר דומיניסיני: אני רוצה להגיד מלה.

אסתר דומיניסיני: בביטוח הלאומי נעשתה עבודה גדולה, ויושבת פה עירית.

אסתר דומיניסיני: ב-2008 עבדנו בעקבות ועדת אור-נוי, שדרך אגב הקפיאו אותה שמונה שנים ולא דנו בסופו של דבר בהחלטות הוועדה.

אסתר דומיניסיני: שמנו לנו כמטרה, אחת המטרות הראשונות ב-2009 בדיונים מול האוצר להכניס קבוצות אחרות נוספות של ילדים שלא מקבלים היום מענה, המשפחות, וסובלות ומתקשות בהתמודדות עם הילדים.

אסתר דומיניסיני: אני מציעה: כשאנו נדון בסוגיה ב-2009 בוועדת אור-נוי, אין לי ספק שאנו נגיע לוועדה ונשמע בעיות אחרות שאולי אתם חושבים שאנו לא מודעים ושצריכות לקבל מענה, נהיה קשובים לשמוע את כל נושא הילדים ולהתמודד איתו במסגרת 2009.

אסתר דומיניסיני: אני שמחה שאני נחשפת פה לדברים על נושא המונשמים.

אסתר דומיניסיני: אני לא בדיוק ערה לקטגוריית המונשמים.

אסתר דומיניסיני: יש לנו פה את אנשי המקצוע.

אסתר דומיניסיני: יושבת פה ראש האגף שלנו בתחום הנכות, ואני מבטיחה לכם שכשנדון בנושא אור-נוי נסתכל באופן רחב.

אסתר דומיניסיני: הכנסנו כבר בעקבות דברים אפילו את הילדים, שלצערי לא ידעתי שאפילו הם לא בפנים.

אסתר דומיניסיני: ועדת אור-נוי לא הכניסה אותם.

אסתר דומיניסיני: למשל: ילד שהוא קטוע רגל אחת או משהו כזה.

אסתר דומיניסיני: כבר ביקשתי שיתקנו את זה, וכבר אנו רוצים להכליל אותם.

אסתר דומיניסיני: תהיה עבודה - אנו נשמע אתכם.

אסתר דומיניסיני: אבל, אני מבקשת להחליט בסוגיה שנמצאת היום בסדר-היום.

רן כהן: אני מודיע, ואני אומר זאת בשמי ובשם מי שיהיו חברי-כנסת בעתיד: אם הדבר הזה לא יתוקן בשנת 2009 ע"י ועדת אור-נוי, זה חד וחלק יתוקן בחוק.

רן כהן: לא יעזור שום דבר לאף אחד.

שמחה בניטה: ילדים מונשמים צריכים לקבל שירותים מיוחדים.

יצחק גלנטי: נתתי קודם לנציג האוצר לומר את דברו, אבל אתם לא איפשרתם זאת.

יצחק גלנטי: אדוני, תתייחס באופן כללי לנושא בזמן קצר, ומעבר לזה תתייחס לשתי השאלות שהעלה חבר-הכנסת רן כהן ואני מוכן לחזור עליהן: ראשית, מתי האוצר מביא את העדכון לגבי ה-50% והילדים?

אילנה שריג היוז: אני מבקשת קודם לדבר.

וילמה מאור: האם את רוצה שיוציאו אותךְ?

אילנה שריג היוז: הוא אמר שהוא יתן לי.

אילנה שריג היוז: חשוב לשמוע גם אמא.

אלי דהן: אני אב לתאומים.

וילמה מאור: הוא ישמע.

אילנה שריג היוז: אין לי מקום אחר להגיד את זה.

יצחק גלנטי: אני מבקש להוציא את הגברת החוצה.

רן כהן: לא.

רן כהן: אני מבקש שלא.

אילנה שריג היוז: אין לי מקום אחר להגיד את זה.

אילנה שריג היוז: אני שעה עם היד למעלה.

יצחק גלנטי: כאשר תקבלי את רשות הדיבור, תקבלי אותה.

יצחק גלנטי: את לא יכולה להתפרץ אחרי כל מלה שמישהו אומר.

אילנה שריג היוז: בסדר.

אילנה שריג היוז: אני מזכירה.

יצחק גלנטי: נציג האוצר, שנית, תתייחס גם לנושא של עשרוניות האחוזים.

יצחק גלנטי: האם יש בזה הגיון ומדוע זה לא יהיה 105% ו-175%?

דב בארי: אתייחס בקצרה לעניין הזה.

דב בארי: במסגרת תיקון התקנות האלה, ניתנת פה תוספת על-פי איזה שהוא הסכם שנחתם ובא לתת פה תוספת באמת, שוב, שממוקד באוכלוסיה עם הצרכים המיוחדים.

דב בארי: התוספת הזאת נעשתה ע"י הדרגים המקצועיים של המוסד לביטוח לאומי.

דב בארי: לא משרד האוצר קבע האם x יקבל 50 שקל או הוא יקבל 55 שקל תוספת.

יואב קריים: אלא שמשרד האוצר קבע להם סד ברור מאד.

דב בארי: משרד האוצר קבע את גובה התקציב.

דב בארי: הוא קבע פה איזו שהיא מסגרת, וזה נוגע אולי, אם שואלים אותי פה, לנקודות העשרוניות האלה.

דב בארי: אולי נקודה עשרונית פה ושם נשמעת מעט.

דב בארי: תיקון כזה - לא בדקתי אותו, אבל הוא - - -

יצחק גלנטי: אוי, לבי לבי לאוצר.

רבקה פריאור: מליון וחצי שקל.

דב בארי: נציגת המוסד לביטוח לאומי טוענת שמדובר על מליון וחצי שקל.

דב בארי: זהו שינוי מהותי פה.

רן כהן: מליון וחצי שקל?

רן כהן: וזה לא התקציב שלהם בכלל.

דב בארי: אולי זו נקודה עשרונית פה ונקודה עשרונית שם, ונותנת תוספת של מליון וחצי שקל.

דב בארי: - - -

יצחק גלנטי: אדוני, אני מצטער לומר לך בנוגע לסעיף השני לגבי האחוזים, שהתירוץ הזה נשמע מצוץ.

דב בארי: הוא לא מצוץ.

דב בארי: זו עובדה.

יצחק גלנטי: אני מבקש תשובה: מתי האוצר מוכן - אני מבקש או תאריך או משך זמן - להביא את הנושא של העדכון של ה-50% וכן הנושא של בעיית הילדים?

דב בארי: אני לא יכול להתחייב על דבר כזה לעדכון של 50% - העדכון לתוספת השר"ם ב-50%.

דב בארי: בקשר לבעיית הילדים הנכים, אני יכול להצטרף לדברים שאמרה פה מנכ"לית המוסד לביטוח לאומי; בימים אלה נעשית איזו שהיא עבודה בקשר לוועדת - - -

דפנה אזרזר: אין קשר.

דובר: אבל, זה לא קשור.

רונית שלו: זה קשור לעדכון של ילדים שלא היו - - - .

רונית שלו: זה לא קשור לוועדת אור-נוי.

דפנה אזרזר: הם מדברים על קצבת ילד נכה, ואנו מדברים על קצבת שר"ם.

יצחק גלנטי: גברתי, תודה רבה.

רונית שלו: ילד נכה לא מקבל שר"ם.

רונית שלו: נקודה.

יצחק גלנטי: האם אתה סיימת?

דב בארי: סיימתי.

רן כהן: לא הבנתי.

רן כהן: האם אתה מוכן לעגל ל-105% ול-175%?

דב בארי: התשובה היא: לא.

רן כהן: אני לא מצביע.

דב בארי: מבחינתי, זה שינוי מהותי.

דב בארי: מדובר פה על תוספת תקציבית- - -

יצחק גלנטי: לא.

יצחק גלנטי: אנו נחליט אחרת.

דב בארי: בסדר.

אסתר דומיניסיני: זו טעות בהצגת העניין.

אסתר דומיניסיני: זו טעות, כי דיברנו על סכומים נומינליים.

אסתר דומיניסיני: מדובר על סכומים נומינליים, אז מה עניין האחוזים בכלל?

אסתר דומיניסיני: זו פשוט טעות להציג כך את העניין.

דפנה אזרזר: אמרת שתיתן לאמא לדבר.

יצחק גלנטי: גברתי, אני אתן לדבר ולא את.

דב בארי: היושב-ראש, אם יורשה לי אגיד רק משפט אחרון.

דב בארי: האחוזים האלה צמודים לתוספת נומינלית של שקלים, כמו שאומרים פה אנשי המוסד, לתוספת של השר"ם, ועל-פי זה נגזרים האחוזים האלה ולא ההפך.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

יצחק גלנטי: הוועדה תחליט מה שתחליט.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני רק רוצה שתדע שמדובר על התיקון שביקשתי לשנות מ-"104.6%" ל-"105%", וזה יוסיף שבעה שקלים לנכים, ולזה האוצר לא מוכן.

רן כהן: זה לא כסף שלו אלא של ביטוח לאומי.

שמחה בניטה: כך עשו.

שמחה בניטה: התעקשו על הגרוש.

יצחק גלנטי: תודה.

שלום קוטשר: אני שלום קוטשר, דובר ארגון "אנשים", ארגון נכי שיתוק מוחין.

שלום קוטשר: רציתי להתייחס למה שאמרה גברת דומיניסיני לגבי 50% שרק 7% מהם מעסיקים עובד זר.

שלום קוטשר: אומנם ה-7% קיבלו אישור מיחידת הסמך להעסקת עובדים זרים, ומגיע להם עובד זר והם לא מקבלים אגורה אחת שחוקה בתוספת הנוכחית.

שלום קוטשר: זה קיפוח משמעותי לאותם נכים.

שלום קוטשר: אסתר דומיניסיני, אפילו אם הם רק 7%, האנשים האלה צריכים עזרה לקום, האנשים האלה צריכים עזרה ברחצה והלבשה.

שלום קוטשר: יחד עם זאת ומתוך דאגה רבה לנכי שיתוק המוחין הסיעודיים ולנכים הקשים בכלל שלבנו מתכווץ לנוכח סבלם, החלטנו לתמוך בהסכם זה מתוך רצון לעזור ולהקל ולו רק במעט את סבלם.

שלום קוטשר: אך אנחנו מודיעים בזאת שזו תחילת המאבק.

שלום קוטשר: לא נשקוט ולא נרפה עד שקצבת השר"ם תעודכן ריאלית ותאפשר- - -

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: זו דקלרציה מקובלת, ואין בעיה עם זה.

יצחק גלנטי: אבל, באופן ישיר כעת זה לא נוגע לתקנות.

יצחק גלנטי: גברתי, בבקשה.

אילנה שריג היוז: אני אילנה היוז, אמא של מיקה, ילדת CP בת 11, נכה ב-100%.

אילנה שריג היוז: היא לא מונשמת, אבל היא נכה ב-100%, וזקוקה לעזרה בכל תפקודי היומיום.

אילנה שריג היוז: חשוב לחדד, מה שנציג האוצר והמנכ"לית דיברו על הוועדה שמדברת על אלו ילדים נכללים - - -

רן כהן: אם בתך נכה ב-100%, היא כלולה.

אילנה שריג היוז: ממש לא.

רונית שלו: ילדים לא מקבלים.

רן כהן: תנו לה לענות.

אלי דהן: יש לי תאומים בדרגת נכות של 150% כל ילד, וזה לא כלול.

דוברת: רק מגיל 18 ומעלה.

יצחק גלנטי: מגיל 18 ומעלה.

אילנה שריג היוז: חבר'ה, תנו לי לדבר.

רונית שלו: החובות חלים עלינו.

יצחק גלנטי: את לא תקבלי רשות דיבור.

רן כהן: אילנה, אני מתנצל.

אילנה שריג היוז: אני חושבת שתלמד היום משהו שמאד יפתיע אותך.

אילנה שריג היוז: כל מה שדובר פה דובר על ילדים שנכנסים או לא נכנסים לקצבת נכות.

אילנה שריג היוז: ילדים עד גיל 18, כולל בתי שזקוקה לעזרה באכילה, באמבטיה, בהליכה לשירותים והכל, לא מקבלים שקל ולא מקבלים שר"ם בכלל.

אילנה שריג היוז: לא מקבלים אגורה.

אילנה שריג היוז: אין מה לדבר על זה שהם לא מקבלים עכשיו שום עדכון כי הם גם לא יקבלו שקל גם להבא.

אילנה שריג היוז: הילדים האלה, המשפחות האלה, אני יכולה לדבר בשם עצמי אבל גם בשם הרבה משפחות אחרות.

אילנה שריג היוז: התחלתי לחזור לחיים האמיתיים.

אילנה שריג היוז: בתי בת 11, ויש לי עובדת זרה שנה.

אילנה שריג היוז: חזרתי לעבודה אמיתית לפני שנה.

אילנה שריג היוז: אני כל הזמן עבדתי ובעלי כל הזמן עבד אבל לא באמת.

אילנה שריג היוז: יש משפחות שלא מתפקדות.

אילנה שריג היוז: יש משפחות שמגיעות לסף קריסה.

אילנה שריג היוז: יש פה אפליה שלא תתואר.

אילנה שריג היוז: מדברים אתי על אוכלוסיות של נכים קשים.

אילנה שריג היוז: אני מכירה ילדים שהם פשוט לא יכולים לזוז.

אילנה שריג היוז: ההורים שלהם לא זזים סנטימטר מהבית והם לא מקבלים.

יצחק גלנטי: אילנה, תודה רבה.

אילנה שריג היוז: זה אבסורד, וחייבים לתת לזה תשובה.

יצחק גלנטי: אדוני, בבקשה אבל בקצרה.

יצחק גלנטי: אל תבנה עכשיו את מדינת ישראל.

יצחק גלנטי: לא תגמור את המלחמה.

אלי דהן: אני אלי דהן, אב לשני ילדים עם שיתוק מוחין קשה בדרגת 150%.

אלי דהן: לגדל ילד אחד עם צרכים מיוחדים זה קושי אדיר, ולי יש תאומים עם דרגת נכות של 150% והקושי אדיר ביותר.

אלי דהן: אני ואשתי עוד מעט מתפרקים.

אלי דהן: אנו לא יכולים לגדל אותם לבד.

אלי דהן: אשתי נאלצה להפסיק את העבודה.

אלי דהן: אני נכה צה"ל בדרגת 10% לאחר ניתוח בעמוד השדרה.

אלי דהן: סליחה, אבל אני קצת מתרגש.

יצחק גלנטי: ההתרגשות שלך מובנת.

יצחק גלנטי: תשתה מעט מים.

אלי דהן: לא יתכן שהמדינה לא תעזור לנו לגדל את הילדים --

אילנה שריג היוז: ולתפקד --

אלי דהן: --ולתפקד.

אילנה שריג היוז: --להמשיך לתפקד ולעבוד.

יצחק גלנטי: גברתי, אני מבקש ממך: תני לו לדבר.

יצחק גלנטי: הוא עושה זאת מצויין.

אלי דהן: כשאני בעבודה, אני טרוד.

אלי דהן: אשתי הפסיקה את העבודה עקב המצב.

אלי דהן: אני מפרנס יחידי עם משכורת של 5,000 שקל.

אלי דהן: איך אני יכול לבוא ולממן עובדת זרה, כאשר כל משכורתי צריכה ללכת אליה, ואפילו זה לא מספיק?

אלי דהן: מצד שני, אם המדינה רוצה לבוא ולעזור לנו לגדל אותם, שיעזרו לנו, כי אם נחליט שאנו לא יכולים לגדלם וניתן אותם למדינה, המדינה תצטרך להשקיע פי 100 ופי 200 לגדל את הילדים האלה.

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: נציג האוצר, הייתי מבקש לקבל ממך תשובה על הדברים שנאמרים פה.

דב בארי: את המקרה הספציפי או את המקרים הספציפיים שעליהם מדובר - - -

יצחק גלנטי: כל מקרה ספציפי הוא עולם ומלואו.

יצחק גלנטי: הוא בן-אדם.

דב בארי: זה נכון.

דפנה אזרזר: כל ילד עד גיל 18 - - -

יצחק גלנטי: גברתי, תודה שאת עוזרת לי.

דב בארי: אני רוצה להגיד שני דברים.

דב בארי: דבר ראשון - למיטב ידיעתי, למשרד הרווחה יש קרן שנותנת עזרה ומענקים.

רונית שלו: זו בדיחה.

רונית שלו: אני לא צריכה.

רונית שלו: אנו במדינה דמוקרטית.

רונית שלו: מה שלנכה אחד מגיע, מגיע גם לאחר.

רונית שלו: אי-אפשר לעשות אפליה שנכה אחד- - -

אלי דהן: אני מצטער להגיד לך, שמשרד הרווחה נפנפו אותי.

אלי דהן: במשרד הרווחה מנפנפים אותי.

אלי דהן: אומרים לי: "לא מגיע לך שום דבר".

רונית שלו: גם בני הוא בדרגת נכות של 150%.

רונית שלו: מה זה?

רונית שלו: האם אני צריכה נדבות?

רונית שלו: ! המשפחות מתפרקות.

רונית שלו: מה -- -

שמחה בניטה: משרד הרווחה אומרים: נותן עד גיל 18- - -

אלי דהן: נכון.

אלי דהן: זה מה שאמרו לי.

אלי דהן: שבמשרד הרווחה זה עד גיל 18.

שמחה בניטה: זה מה שמשרד הרווחה.

שמחה בניטה: זה קרן - - -

יצחק גלנטי: לא.

יצחק גלנטי: אני מבקש ממךְ.

אלי דהן: שלא לדבר על האבזור שכל אבזור עולה 'ימבה' כסף.

יצחק גלנטי: תודה.

רונית שלו: דרך אגב, על החובות שעכשיו - כל התקנות גם חלים עליך - - -

יצחק גלנטי: רבותי, אני אתחיל להוציא אנשים.

אלי דהן: כבודו, אתה צריך להבין אותנו.

יצחק גלנטי: אדוני, תאמין לי שאני אמפטי לכל מלה שלך.

אלי דהן: לבך צריך להיות עמנו, ואתה צריך להבין אותנו.

אלי דהן: אנו מתפרצים מזעם.

אלי דהן: יש פה אטימות.

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: גברתי, אני מבקש לקבל תשובה.

עירית פלדמן: נושא הילדים הנכים נמצא על סדר-היום שלנו.

עירית פלדמן: אנו עובדים כדי לגבש קריטריונים שישפרו את מה שנעשה היום.

עירית פלדמן: אנו מזדהים - - -

אלי דהן: מה שישפר זה רק עובדת זרה שתעזור למשפחה לחיות.

אלי דהן: אם לא - אנו נקרוס, ואם אנו נקרוס - גם הילדים ילכו.

שלום קוטשר: האם אתה חושב שלמישהו אכפת פה?!

עירית פלדמן: שלום קוטשר, אני חושבת שאכפת.

עירית פלדמן: לא תמיד ניתן לבטא את האכפתיות בזה.

אלי דהן: ניתן.

אלי דהן: לביטוח לאומי יש הרבה כסף.

רונית שלו: זה לא רק עניין של כסף.

רונית שלו: תנסו להעסיק עובדת זרה.

יצחק גלנטי: גברתי, אני מבקש.

יצחק גלנטי: אני מבקש מהסדרן להוציא אותה.

דובר: בבקשה.

דובר: אנו באנו מהצפון הרחוק - - -

יצחק גלנטי: אני יודע שבאת, ונתתי לך את האופציה לדבר, אבל היא לא נותנת לאף אחד לומר מלה.

רונית שלו: הייתי שקטה, אבל אתה מוציא את הכעסים שלך - - -

יצחק גלנטי: גברתי, את בכלל לא היית שקטה.

רונית שלו: לא קשור.

רונית שלו: לא משנה.

רונית שלו: כנראה שהאמת כואבת, ולא נעים לשמוע את האמת.

יצחק גלנטי: היא כואבת גם לי, ולא רק לךְ.

רונית שלו: לא.

רונית שלו: אין לך ילד נכה.

רונית שלו: היא לא יכולה לכאוב לך.

רונית שלו: מי שאין ילד נכה ולא מתמודד יום יום עם בעיה של גידול ילד כזה --

אלי דהן: --לא מבין את זה.

רונית שלו: דרך אגב, רק אתמול קיבלתי טלפון מאישה שיש לה ילד אוטיסט, ולי יש ילד עם שיתוק מוחין, שבביטוח לאומי התחילו לשאול אותה: "הילד יודע?

רונית שלו: הילד אלים?" וקיצצו לה 50% מהקצבה.

רונית שלו: הנה, הטלפון שלה פה.

יצחק גלנטי: תודה.

רונית שלו: אתה מוציא אותי, אבל אתה לא מוציא אותי מהנשמה שלך.

רונית שלו: הילד שלי יעמוד מולך כמו הנשמה.

רונית שלו: (גב' רונית שלו מוצאת מאולם הישיבות.

רונית שלו: )

עירית פלדמן: הקצבה לילד נכה היא קצבה מקבילה לקצבה לשירותי מיוחדים למבוגרים.

דפנה אזרזר: ממש לא.

אלי דהן: סליחה שאני קוטע אותךְ.

אלי דהן: יש לנו הוצאות שעכשיו אני הולך לקנות שני הרט-ווֹקֶרים (Hart Walkers) --

עירית פלדמן: לא אמרתי שלא.

אלי דהן: --כשכל הרט-ווֹקֶר (Hart Walker) עולה 30 אלף שקל.

אלי דהן: מאיפה אממן זאת?

אלי דהן: זה 60 אלף שקל לתאומים.

אלי דהן: סדים עולים לי 3,000 שקל, וזה לא מוכר בקופת-חולים.

אלי דהן: מאיפה אני הולך לממן את זה?

אלי דהן: הגמלה שהילד שלי מקבל זו גמלה לא מספיקה.

אירית אלווירה נאור: זה לא הדיון.

דפנה אזרזר: אני חייבת שניה להסביר.

יצחק גלנטי: רבותי, תודה רבה.

יצחק גלנטי: אבקש מהמוסד לביטוח לאומי לקרוא את התקנות.

רועי קרת: (קורא תקנה 1 בתקנות.

רועי קרת: )

יצחק גלנטי: נעצור בנקודה זו.

יצחק גלנטי: אני מבקש לתקן זאת ל-"105%".

רועי קרת: (קורא המשך תקנה 1 בתקנות.

רועי קרת: )

יצחק גלנטי: גם את זה בבקשה לתקן ל-"175%".

רן כהן: אנו לא חותמת גומי.

אסתר דומיניסיני: אני מסכימה לתיקון.

רועי קרת: כלומר, אישור הוועדה הוא על תנאי שהמספרים מתוקנים.

רועי קרת: (קורא תקנה 2 בתקנות.

רועי קרת: )

שמרית שקד-גיטלין: רועי קרת, בעצם, אתם רוצים להישאר ביום התחילה הזה, למרות שיכול להיות שאתם תפרסמו את התקנות אחרי ה-1 בינואר.

רועי קרת: כן.

רועי קרת: אז נחיל זאת רטרואקטיבית.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

יצחק גלנטי: הייתי מבקש לקבל את הסכמתה של מנכ"לית המוסד לביטוח לאומי.

אסתר דומיניסיני: אני מסכימה לתיקון של זה.

אסתר דומיניסיני: אומנם זו תקלה שלנו.

אסתר דומיניסיני: אנו נממן את הפרש העלות האחוזי הזה.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

דב בארי: אני מבקש לבדוק עם היועצת המשפטית.

דב בארי: בסופו של דבר, התקנות האלה עברו בוועדות הביטוח הלאומי.

אסתר דומיניסיני: זו ממש תקלה.

דב בארי: השאלה היא: אולי התיקון הזה דורש שזה יחזור לוועדה.

רן כהן: זה בא לישיבת ועדת העבודה והרווחה.

רן כהן: אתם יכולים לעשות מה שאתם רוצים.

יצחק גלנטי: אדוני, תודה רבה.

יצחק גלנטי: שמענו את ההערה שלך.

יצחק גלנטי: אנו מעלים את התקנות להצבעה.

יצחק גלנטי: מי בעד אישור התקנות?

יצחק גלנטי: מי נגד?

יצחק גלנטי: בעד - פה אחד תקנות הביטוח הלאומי (ביטוח נכות) (מתן שירותים מיוחדים) (תיקון), התשס"ט-2008, בתיקונים שצויינו, נתקבלו.

דפנה אזרזר: מה עם הילדים?

אלי דהן: הכי חשוב זה הילדים.

אלי דהן: אתה רוצה להצביע, אבל מה עם הילדים?

יצחק גלנטי: אין נגד ואין נמנעים.

יצחק גלנטי: התקנות אושרו.

יצחק גלנטי: הוועדה פונה לאוצר שיביא בפני הוועדה תוך חצי שנה ולא למעלה מזה הצעות לעדכון לבעלי רמת 50% הנותרים, וכמו כן הצעה לפתרון של בעיית הילדים.

אבנר עורקבי: תבקש דיון.

דפנה אזרזר: חצי שנה זה המון זמן.

דפנה אזרזר: אנו קורסים גם כך.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

יצחק גלנטי: הישיבה נעולה.