ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 737, 2008-12-31 14:00

רוברט אילטוב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה בנושא היערכות משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה לפיטורי עובדים במשק ופעילות המדען הראשי ליצירת מקומות עבודה בתחומי הטכנולוגיה.

רוברט אילטוב: יזמתי את הדיון הזה כי אנו מקבלים דיווחים כמעט מידי יום על עשרות ומאות מפוטרים חדשים במשק.

רוברט אילטוב: ערכתי ביקורים במספר מקומות, אחד מהם הוא מפעל TOWER במגדל העמק.

רוברט אילטוב: אני רוצה לברך את סגן ראש עיריית מגדל העמק, מר סרגיי אוקלנדר שבא לכאן עם החבר'ה מ-TOWER.

רוברט אילטוב: בראשית דבריי אני מבקש לחזק את תושבי הדרום שנתונים להתקפה חמורה מצד ארגון הטרור חמאס.

רוברט אילטוב: אני גם רואה בחומרה רבה מאוד שיש תושבים במדינת ישראל שמזדהים עם החמאס וחוסמים דרכים, זורקים בקבוקי תבערה, פוצעים ומנסים לפגוע בתושבי ישראל.

רוברט אילטוב: אני רוצה לחזק את כל מי שנפגעו במערכה הזאת.

רוברט אילטוב: יחד עם זה, במשבר הכלכלי שפוקד אותנו אני רואה אייטם רציני וחשוב שחייב לעלות לדיון בכנסת למרות הבחירות ולמרות המצב הפוליטי והביטחוני.

רוברט אילטוב: עניינים כלכליים שמתרחשים היום במשק לא יכולים שלא לגעת בנו.

רוברט אילטוב: לא ייתכן שלא נטפל בהם, מסיבה אחת פשוטה: כי מחר יסתיים המשבר הפוליטי, מחר תיגמר הפעילות הביטחונית ואנו נמצא עצמנו עם אלפי מפוטרים ועם בעיות קשות בכלכלה.

רוברט אילטוב: הייתי רוצה לשמוע על ההיערכות של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, מה אתם עושים, וגם על ההיערכות של המדען הראשי, מה נעשה בתחומי הטכנולוגיה, בתחומי סטרט-אפים והיי-טק שהם חוד החנית של הכלכלה הישראלית נכון להיום.

רוברט אילטוב: שמעתי גם מנציגים של קרנות הון סיכון, שיידברו כאן בהמשך, שהמצב חמור וייתכן שחלק מן ההיי-טק הישראלי פשוט ייעלם.

רוברט אילטוב: השאלה איך אנחנו פועלים היום ומה אנו עושים על מנת שההיי-טק הישראלי לא ייעלם.

רוברט אילטוב: בסופו של דבר אחרי המשבר הגלובלי זה מה שיביא את המשק הישראלי לפיתוח אדיר.

רוברט אילטוב: איך אנחנו משמרים ואיך נכנסים לפיתוח נוסף דווקא בימים האלה?

רוברט אילטוב: אבקש ממנכ"ל משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, מר גבי מימון, להתייחס לדברים.

גבי מימון: תודה אדוני היושב-ראש.

גבי מימון: צהרים טובים לכולם.

גבי מימון: אני מניח שאני לא צריך לפתוח בנתוני מקרו, בנתונים שמשקפים את מצב המשק ואת התחזיות לשנת 2009.

גבי מימון: אנשים מצויים פחות או יותר גם בכל מה שקורה בשוק העבודה, בירידה בביקוש לעובדים, באיושי המשרות שהולכים ויורדים, במאזן העבודה שעשוי להיות שלילי לראשונה ב-2009, היינו יצירת משרות שלילית.

גבי מימון: כל זה כמובן לאור הנתונים שקיימים כבר ומציגים את ההאטה הכלכלית שחדרה למשק הישראלי והקשיים שצפויים להיות בשנת 2009 שעשויים להיות קשים יותר.

גבי מימון: גם ברמת הצמיחה, ב-2009 אנחנו צפויים לצמיחה שלילית לנפש לראשונה ב-7 השנים האחרונות.

גבי מימון: שיעור האבטלה צפוי אף הוא לעלות, והמשמעות היא עשרות אלפי אנשים שייצאו ממעגל העבודה.

גבי מימון: במטרה לנסות ולהתמודד, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה בשיתוף פעולה עם אגף התקציבים במשרד האוצר הכין תוכנית, שאני חייב לומר שלא משקפת את מלוא מיצוי הבקשות שלנו, את הכלים שאנו סבורים שצריך להפעיל והנפחים הכספיים כפי שנראה לנו שצריך להשקיע, אבל בכל זאת אנחנו יוצאים עם תוכנית שאמורה לתת מענה, ולו חלקי, לבעיה הצפויה.

גבי מימון: אין לי ספק שהכלים הללו יצטרכו תגבור בהיקף המקורות והמשאבים הכספיים שעומדים לרשותם כדי שנוכל למצות ולהעצים את ההשפעה שלהם על צמצום ההאטה ככל הניתן ועל יצירת תשתית כלשהי להאצה כלכלית בפעילות הריאלית במשק.

גבי מימון: הבעיות העיקריות שאנו אמורים להתמודד איתן מוצגות בפניכם: גידול באבטלה; מחנק באשראי הבנקאי; כשל עצום באשראי החוץ בנקאי; וירידה בביקושים שמתחילה כבר להגיע גם לצריכה הפרטית, שהיא כידוע מרכיב משמעותי מאוד בתוצר הלאומי של מדינת ישראל.

גבי מימון: להלן הכלים שבאמצעותם אנחנו רוצים להתמודד עם הבעיות.

גבי מימון: אני רוצה להתחיל דווקא עם הבעיה של האשראי לעסקים.

גבי מימון: זאת אחת הבעיות הקשות ביותר, שמשפיעה על כל בעל עסק בכל רובד עסקי בו נמצא, בין בעסקים הזעירים ביותר, עבוֹר לעסקים הקטנים, עבוֹר לעסקים הבינוניים וגם בעסקים הגדולים כאשר כלים שונים נועדו לטפל ברבדים שונים של עסקים.

גבי מימון: לגבי העסקים הקטנים יש לנו קרן אשראי לעסקים קטנים שבסך הכול מתפקדת היטב.

רוברט אילטוב: אם אני לא טועה, אתמול התפרסמו ידיעות בעיתונים שונים על כך שאתם רוצים לסגור את הרשות לעסקים קטנים.

רוברט אילטוב: האם זה נכון?

גבי מימון: אתייחס לזה, אדוני, מאוחר יותר.

גבי מימון: הקרן לעסקים קטנים נותנת הלוואות לעסקים קטנים שהיקף הפעילות שלהם עד 22 מיליון שקל מחזור שנתי, כאשר היקף ההלוואה עשוי להגיע עד 500,000 שקל.

גבי מימון: הערבות שהמדינה מעמידה לטובת הבנק נותן ההלוואה היקפה 70% והיא מאפשרת לבנק להיכנס למשא ומתן עם הלקוח, גם לגבי סוג הביטחונות שהוא ייתן על כיסוי ה-30% הנותרים וגם לגבי שיעור הריבית על ההלוואה.

גבי מימון: יש תקרה לשיעור הריבית, פריים 2.9%, שזה התקרה ללווה הבעייתי ביותר.

גבי מימון: מה שעשה משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה בתיאום עם החשב הכללי במשרד האוצר, לקחנו תקציב של 30 מיליון שקל ובמכרז בין הבנקים מינפנו אותו ל-180 מיליון שקל.

גבי מימון: הגדלנו את נפח הקיבולת שהקרן מסוגלת לתת באשראי להיקף של 400 מיליון שקל.

גבי מימון: אנחנו עוקבים מקרוב אחרי הניצוּלים, אחרי הגשת הבקשות.

גבי מימון: יש בנק שזכה במכרז למתן ההלוואות הללו ואנחנו מקווים מאוד שהכלי הזה יוכיח את עצמו ועסקים קטנים יוכלו לנצל את האשראי העומד לרשותם.

גבי מימון: קרן אחרת מיועדת לרובד העסקים שהיקף הפעילות שלו בין 22-100 מיליון שקל מחזור שנתי.

גבי מימון: בנינו מודל של הלוואה כך שיתאפשר לבעל העסק לקבל הלוואה שיכולה להגיע עד ל-8% מהמחזור השנתי של השנה טרום השנה שבה הוא מגיש את הבקשה.

גבי מימון: ההלוואה ניתנת ל-5 שנים, כאשר יינתן "גרייס" של שנה על תשלומי הקרן, הריבית תשולם, וגם כאן שיעור הריבית לא יעלה על 2.8% ריבית מעבר לפריים.

גבי מימון: אין לי ספק שעסקים ינצלו את הקרן הזאת, בהכירי את המגזר העסקי ואת הקשיים שבהם נתקלים עסקים בקבלת אשראי מהמגזר הבנקאי.

גבי מימון: סיימתי לא מזמן פגישה עם החשב הכללי לגבי הסטטוס של הקרן לעסקים הבינוניים.

גבי מימון: ההערכה היא שעד ליום שלישי הבא יהיה זוכה, או מספר זוכים.

גבי מימון: אנחנו רוצים, וכנראה כך יהיה, אני מקווה, שלפחות בנק גדול אחד יהיה שותף בגופים שיתנו אשראי לעסקים הבינוניים.

לאה ורון: מתי אמור להסתיים המכרז?

גבי מימון: אנחנו מקווים שעד ליום שלישי הבא ייבחרו הזוכים.

גבי מימון: נפח האשראי שהקרן תוכל לתת, ההערכה היא, מכיוון שהמכרז עדיין לא נסגר, שתגיע למיליארד שקל, היינו 200 מיליון שקל של המדינה ממונפים פי חמש ייתנו נפח אשראי של מיליארד שקל.

גבי מימון: אני אומר כבר שהמכרז נערך בצורה כזאת שהוא מאפשר הגדלה והיענות לביקושים.

גבי מימון: במידה והביקושים יצדיקו העמדת תקציב נוסף במינוף כפי שנתקבל במכרז הקרן תאפשר הרחבת נפח האשראי שיינתן דרכה.

גבי מימון: הקרן השלישית היא קרן הלוואות ליצואנים, שהיקפה עומד על כ-560 מיליון שקל.

גבי מימון: בוצעו בקרן הזאת כמה שינויים במטרה להקל על היצואנים לממש אותה.

גבי מימון: הקרן תינתן ליצואנים שהיקף הפעילות שלהם עד 15 מיליון דולר לשנה.

גבי מימון: תקרת ההלוואה תעמוד על מיליון דולר.

גבי מימון: ובשונה מן העבר, שנתנו את זה רק לשימוש של פתיחת שווקים חדשים בייצוא, הרחבנו את האפשרויות לנצל את מקור האשראי הזה לכל מטרה, לרבות הון חוזר להשקעות, לכל מטרה שימצא לנכון היצואן, הכול כדי לעודד את היצואנים להשקיע במקומות שהם רואים לנכון להשקיע.

גבי מימון: אנחנו מאמינים שהכלים הללו, ביחד עם כלים נוספים שמשרד האוצר מעמיד לרשות הבנקים – 6 מיליארד שקל לחיזוק ההון העצמי שלהם ביחד עם קרן כספית שאמורה לטפל במיחזור חובות של עסקים גדולים במגזר העסקי – יניעו מהלך שישנה את הסגירוּת בכל הקשור למתן אשראי לעסקים.

גבי מימון: שכחתי לציין שיש הטבה מסוימת לעסקים שנמצאים באזור שמוגדר כעוטף עזה, שם במקום ערבות מצד הלקוח של 30% הבנקים יסתפקו בערבות של 15% כדי להקל על העסקים שם, שבשיעור ערבות נמוך יותר יתאפשר להם לממש ולקבל אשראי מהבנקים.

גבי מימון: התוכניות ומסגרות לקליטה של עובדים חדשים – המטרה ליצור מוטיבציה לעסקים לקלוט עובדים חדשים, ויש עסקים שמסוגלים ומעוניינים לקלוט עובדים חדשים, שיש להם עדיין ביקושים גדולים יחסית.

גבי מימון: המטרה לעודד את קליטת העובדים החדשים באמצעות מסלול תעסוקה שתכליתו סבסוד עלות העבודה של המעסיק כך שהמעסיק יוכל לממן מרכיב נמוך יותר בעלות של המועסק לתקופה של 30 חודשים.

גבי מימון: אנחנו מדברים על שיעורי סבסוד בסדר גודל של 20%-25%, תלוי באיזורים, תלוי באוכלוסיות.

גבי מימון: אנחנו מקצים למטרה הזאת 100 מיליון שקל.

גבי מימון: אנו מעריכים ומקווים שבתוך שבועיים נהיה באוויר כבר עם המקצה התחרותי הזה שיאפשר לעסקים להתמודד על קליטת עובדים חדשים והשתתפות בסבסוד המדינה.

גבי מימון: מעבר לזה אנחנו משתמשים במכשיר נוסף שיש לו כמה מטרות, לא רק קליטת עובדים חדשים אלא גם הקמת מרכזי פיתוח של חברות גדולות בפריפריה.

גבי מימון: גם שם נשתתף בסבסוד משמעותי מאוד של עלות העובדים, לתקרת שכר הרבה יותר גבוהה כדי לקלוט כוח-אדם איכותי, משאב אנושי חזק, מהנדסים בעיקר, לאזורים שמוגדרים כפריפריה.

גבי מימון: לצד זה יהיה מסלול מיוחד לאוכלוסייה שלצערנו סובלת היום מהנסיבות הביטחוניות הקשות, ובעיקר שדרות ועוטף עזה, שם נקצה מסלול מיוחד שיאפשר שיעורי הטבה גבוהים יותר עם אפשרות ליהנות מזה גם בקליטה של מספר עובדים נמוך ומצומצם מאוד.

רוברט אילטוב: היום צריך להרחיב את זה כבר מעבר לשדרות.

גבי מימון: לצערי אנו נתקלים בדרישה הזאת.

גבי מימון: אין ספק שהשרים יצטרכו לתת עליה את הדעת ולקבל החלטה למרות שכמו בכל דבר צריך בסופו של דבר לסמן את הגבול כדי לאפשר לאזורים החלשים ביותר להיעזר.

גבי מימון: גם בנסיבות הקשות הללו יש אזורים חלשים יותר ואזורים חלשים פחות.

גבי מימון: המטרה בכל זאת גם בנסיבות של התרחבות הבעיה הביטחונית לאפשר לעסקים במקומות הכי קשים, שסובלים לאורך זמן רב, אפשרות ליהנות מן ההטבה ומן הסבסוד הזה קצת יותר מאחרים שנכנסו לאחרונה למעגל הטווח של הקסאמים והגראדים.

גבי מימון: זה בכל הקשור לניסיון לפתור את בעיית מחנק האשראי ועידוד של קליטת עובדים חדשים.

גבי מימון: במגזר העסקים הקטנים אנחנו מתכוונים לתת סיוע.

גבי מימון: תגברנו בצורה משמעותית את התקציב שמיועד לחונכויות על מנת לאפשר לכל עסק כמעט שמעוניין בכך לקבל חונכות עסקית שתעזור לו גם בהתמודדות בנסיבות המיוחדות של היום, גם לכוון אותו מול הגורמים השונים במשק, איך להיעזר בהם, איך לקחת אשראי, איך להתמודד עם קשיים של ירידה בביקושים ומחנק אשראי, לשרוד את התקופה על מנת שיוכל להמשיך בתום תקופת ההאטה להתקיים ולהצמיח גם תעסוקה וגם עסק חי ונושם.

גבי מימון: אנו מחזקים מאוד את כל התקציבים שנועדו לעידוד הקמת מאגדים שיווקיים.

גבי מימון: הניסיון שלנו מלמד שעסקים קטנים שהשתתפו בתוכנית של מאגדים שיווקיים צמחו בצורה משמעותית מאוד – היקפי הייצוא שלהם גדלו, הם למדו ומשתמשים בכלי ניהול ובכלי שיווק הרבה יותר מתקדמים והרבה יותר מפותחים ולכן גם מצליחים יותר.

גבי מימון: אנחנו רוצים להרחיב את זה לעסקים רבים יותר.

גבי מימון: כל הקשור לתחום העיצוב ואסטרטגיות עיצוב – זה אחד הכלים החשובים ביותר היום כדי לעודד שיווק, להצמיח שיווק ולהגדיל את היקפי השיווק ואת היקף הלקוחות שמולם עובדים עסקים.

גבי מימון: גם כאן התוכנית פועלת בהצלחה לא מבוטלת וגם כאן המטרה לחזק ולהגדיל את התקציבים שעומדים לטובת הכלים הללו.

גבי מימון: השקעות במחקר ופיתוח – כולם מודעים לצורך ולחשיבות של המשך ההשקעה במו"פ ויותר מכך, הגדלה משמעותית שנדרשת דווקא היום בהשתתפות הממשלה בתמיכה במחקר ופיתוח.

גבי מימון: ברבעון האחרון של 2008 היתה תוספת לתקציב המדען הראשי בהיקף של 300 מיליון שקל.

גבי מימון: אבל אני חייב לומר – ותיכף אבקש גם מגברת לידיה לזנס, סגנית המדען הראשי, להגיד כמה מילים בעניין זה – שזה מעט מדי.

גבי מימון: אנחנו מצפים מאוד שבשנת 2009 נפח ההשקעות במו"פ יהיה גדול יותר.

רוברט אילטוב: אתה יכול לנקוב במספרים?

גבי מימון: אני יכול לנקוב במספרים, אבל הייתי רוצה לבקש מגברת לידיה לזנס לומר כמה מילים, גם על הצורך, גם על המשמעות בתעסוקה וגם על החשיבות האסטרטגית של יצירת ידע ויצירת תשתית לידע שתצמיח צמיחה עתידית משמעותית בתום תקופת ההאטה.

גבי מימון: בבקשה.

לידיה לזנס: אתייחס בשלב הראשון למודל שלפיו עובדת לשכת המדען הראשי בהיבט התקציבי.

לידיה לזנס: סך ההשקעה הכוללת של המדינה בשנת 2008 במונחי מענקי מדען ראשי הסתכמה ב-1.65 מיליארד שקלים.

לידיה לזנס: מתוך זה 80% מיועד למימון שכר עובדי מו"פ.

לידיה לזנס: קרוב ל-1.32 מיליארד שקלים מהווים מימון שכר עובדים ומממנים למעשה 15,000 עובדים ישירים.

לידיה לזנס: יש מחקרים, מודלים כלכליים שמצביעים שעל כל עובד מו"פ מועסקים בין 2-3 עובדים נוספים.

לידיה לזנס: דהיינו, במהלך שנת 2008 ממענקי מחקר ופיתוח הועסקו למעלה מ-45,000 עובדים.

לידיה לזנס: התוספת התקציבית שניתנה ברבעון האחרון של השנה הביאה להעסקה של 2,800 עובדים ישירים וכ-9,000 עובדים נוספים אחרים במגוון רחב של מקצועות החל מהסעדה, מוסכים, אנשי תחזוקה, עורכי-דין, קבלני משנה וכדומה.

לידיה לזנס: בשנת 2009 היקף התקציב עומד, לפי הנתונים שקיבלנו מאגף התקציבים, על 1.1 מיליארד שקל.

לידיה לזנס: התקציב נמוך מאוד ביחס לביקושים שאנו רואים כבר היום.

רוברט אילטוב: ומה הביקושים?

לידיה לזנס: הביקושים ברבעון האחרון גדלו ב-20% ביחס לשנה הקודמת.

לידיה לזנס: אנחנו צופים שהיקף הביקושים יילך ויגדל.

לידיה לזנס: מטבע הדברים כאשר מקורות המימון החיצוניים הולכים ומצטמצמים מקור המימון היחיד שנשאר במשק הוא לשכת המדען הראשי.

לידיה לזנס: יש לנו דוגמה לכך גם מתקופת בועת ההיי-טק, שאז היתה צמיחה בביקושים מהתעשייה בהיקף של למעלה מ-50%.

לידיה לזנס: אנחנו צופים היום, בגלל מחנק האשראי, שהיקף הביקושים יעלה מעבר ל-60%.

לידיה לזנס: בהתבסס על המחקר האחרון שנעשה בשיתוף עם אגף התקציבים ובוצע על-ידי פרופ' שאול לך, המחקר מצביע על שיעורי צמיחה וכדאיות של מעורבות ממשלתית בתמיכה במחקר ופיתוח, תמיכה שמביאה למעשה לצמיחה גבוהה מאוד שנעה בשיעורים שבין 473% ל-1,000%.

לידיה לזנס: בקשת לשכת המדען הראשי לשנת 2009 – תוספת תקציב של מיליארד שקלים לכל הפחות.

לידיה לזנס: אנו משוכנעים שנוכל להקצות תקציב זה בצורה יעילה מאוד לבקשות איכותיות.

גבי מימון: אולי צריך גם לחדד את הדברים ולומר שמרכיב התמיכה של המדען הראשי מכלל ההשקעה בתוכנית הוא 30%.

גבי מימון: המשמעות היא מינוף של פי 2.5 של הכספים של המדען הראשי על-ידי הגורמים המשקיעים האחרים המשתתפים, וגם שם עיקר השימוש הוא למימון כוח-אדם.

גבי מימון: המשמעות היא השפעה ישירה כמובן גם במעגל הישיר על תעסוקה וגם במעגלים הנוספים, על תעסוקה ישירה של עובדים בתחום הזה.

גבי מימון: צריך להבין, זה לא תמיד יצירת מקומות עבודה חדשים אלא גם הרבה מניעת אבטלה.

גבי מימון: ברגע שגוף בתחום ההיי-טק מצליח לקבל תמיכה מהמדען הראשי, צוות הפיתוח שאולי קודם עבד על תוכנית אחרת ניתן להעביר אותו לטובת התוכנית החדשה במקום שאנשים יילכו הביתה.

גבי מימון: מדובר באלפי אנשים שמסוגלים להמשיך ולשמור על מקום העבודה שלהם.

רוברט אילטוב: מה קורה היום עם משרד האוצר בהקשר הזה?

רוברט אילטוב: יש כאן נציגים של משרד האוצר?

רוברט אילטוב: ניתן גם לכם לדבר.

רוברט אילטוב: אני מבין שאין עדיין הסכמות ביניכם ובין משרד האוצר בנוגע לתקציבים ולמדיניות.

גבי מימון: יש בסיסים לתקציב 2009, שכולנו מכירים אותם.

גבי מימון: אנחנו תמיד אוהבים להתייחס לסכומים שהם מעבר לבסיס ואלה עדיין לא סגורים.

גבי מימון: על זה דיברה גברת לידיה לזנס ועל זה אנחנו מדברים.

גבי מימון: למרות שבסך הכול הרצון והמוטיבציה הם לשתף פעולה ולהקצות תקציבים לכלים חשובים ומשמעותיים אנחנו עדיין לא רואים שמגיעים ליעדים שלדעתנו ראויים להיות מושקעים בעת הזאת, במיתון שאנו חשים היום.

גבי מימון: אחד הכלים זה הכשרה מקצועית.

גבי מימון: ההכשרה המקצועית היא אחד הכלים היותר חשובים בדרך לסייע לעובדים ולמעסיקים בתקופה של מיתון.

גבי מימון: היכולת לשדרג את היכולות של העובדים, להשביח אותם לתחילת המעגל הבא של הצמיחה, כאשר המשמעות היא בדרך כלל שאתה מקבל מהם ערכים מוספים גבוהים יותר, ליצור תשתית במקצועות שלצערנו הרב מלאי כוח-האדם בהם הצטמצם מאוד – אחד הענפים המוכרים יותר בתחום הזה הוא ענף המתכת שבו יש היום בעיה קשה מאוד לתעשייה להשיג עובדים, כל הקשור להכשרות מקצועיות ברבדים הנמוכים ביותר – השבחת השכלה או שיפור יכולות של אנשים, כל אחד בתחום העיסוק שלו, בתוך המפעל שלו.

גבי מימון: אם מצרפים לזה את התוכנית שהוצעה ונבחנת – אפשר לאהוב אותה, אפשר לא לאהוב אותה – שנקראת חל"ת (חופשה ללא תשלום) – השתתפות במימון עלות העובד תוך כדי השהייה שלו אצל המעסיק לצד השבחת היכולות שלו באמצעות הכשרה מקצועית – אז אין ספק שמצד אחד משאירים את העובדים באותו מקום, משביחים את היכולות שלהם, וכאשר נגיע לסוף תקופת ההאטה יוכלו כמובן להפיק מהם תוצר הרבה-הרבה יותר משמעותי, לצד כמובן שיפור כושר התחרות של התעשייה או של כל עסק שמשביח את היכולות של העובדים שלו.

גבי מימון: רק לסבר את האוזן של חברי הוועדה והיושב-ראש, כפי שניתן לראות מוקצבים 15 מיליון שקלים להכשרת מבוגרים.

גבי מימון: זה אפילו לא טיפה בים.

גבי מימון: למה אני אומר את זה?

גבי מימון: יש אמנם למטה שני סכומים שהם לכאורה גבוהים – 35 מיליון שקל ו-60 מיליון שקל.

גבי מימון: 60 מיליון שקל הם במסגרת תוכנית של 10 שנים בהיקף של 600 מיליון שקל, ו-35 מיליון שקל – שאני מקווה שבשנה הבאה יהיו 40 מיליון שקל כי התוכנית היקפה 200 מיליון שקל, 40 מיליון שקל כפול 5 שנים – נועדו לטפל רק בענף אחד, ענף המתכת.

לאה ורון: המספרים מתייחסים לשנת 2008?

גבי מימון: הם מתייחסים לשנת 2009.

גבי מימון: 60 מיליון שקל ניתנים כתוצאה מהארכת גיל הפנסיה, הכסף נועד לתמוך בעובדים במקצועות נשחקים ושוחקים שכנראה יהיה להם קשה להגיע עד לגיל 67 במקצוע.

גבי מימון: אמורים לסייע להם בדרך של הכשרה מקצועית וקצת סיוע במימון עלות השכר.

גבי מימון: כאן לדעתנו צריך לעשות הרבה יותר.

גבי מימון: צריך לתת הרבה יותר.

גבי מימון: אין לי ספק שגם משרד האוצר מודע לכך.

גבי מימון: אני מקווה שכרגע הם עובדים על איתור מקורות לטובת העניין הזה.

גבי מימון: כלים נוספים שהייתי מעוניין להציג ליושב-ראש ולחברי הוועדה, וכאן נשמח מאוד להסתייע, אנחנו אומרים את זה גם לידידינו במשרד האוצר כל העת.

גבי מימון: בתקופה של מיתון הדבר הנכון ביותר לעשות הוא להשתמש בכלים ובמכשירים שמסוגלים לייצר תעסוקה בקצב המהיר ביותר.

גבי מימון: אדוני צריך לדעת, יש היום במרכז ההשקעות 370 בקשות.

גבי מימון: בהשקעה של קרוב ל-10 מיליארד שקלים מסוגלים לייצר קרוב ל-10,000 מקומות עבודה.

גבי מימון: אין לנו תקציב לזה.

גבי מימון: אדוני דיבר קודם על הסיור שלו ב-TOWER, סיפור מוכר וידוע.

גבי מימון: TOWER לא יכולה היום לעלות בכלל את בקשתה על השולחן של מינהלת מרכז ההשקעות כתוצאה מהתנאים החדשים שבהם פועלים.

רוברט אילטוב: הבנתי שגם את ההתחייבויות שנתתם לא קיימתם שם.

גבי מימון: אינני יודע על אילו התחייבויות אתה מדבר.

רוברט אילטוב: נשמע את אנשי TOWER.

גבי מימון: אני לא יודע על אילו התחייבויות מדובר, אך אני יכול לומר שזה אחד הכלים שלדעתנו צריך לייצר מאמץ להקצות לו משאב ולאפשר להפעיל אותו, לא רק ברובד של החברות שהיקף השקעותיהן עד 20 מיליון שקל אלא גם בחברות שהיקף ההשקעה שלהן גבוה יותר.

גבי מימון: מטבע הדברים מי שמתכנן תוכנית השקעה בהיקפים גדולים הוא גם מעסיק גדול יותר והמשמעות היא השפעה ישירה על התעסוקה.

גבי מימון: אנחנו סבורים שנדרשים לפחות 500 מיליון שקל לתגבור התקציב של מרכז ההשקעות.

גבי מימון: נכון להיום סיימנו את המימוש של כל התקציב שהיה ב-2008.

גבי מימון: מסגרות נוספות לקליטת עובדים שאף הן נוסו בהצלחה ולדעתנו צריך לייצר עבורן מקור מימון, הן call centers (מרכזי שרות טלפונים).

גבי מימון: call centers לעובדים ברמת מיומנות נמוכה זה כלי נהדר להכניס אותם למעגל העבודה, לאפשר להם לקבל תעסוקה והעלות לא כבדה.

גבי מימון: היא עלות שניתנת לצמצום, שוב פעם באמצעות מכשיר של סבסוד עלות תשומת העבודה למעסיק כך שהמדינה תשתתף בהיקף של עד 20% מעלות השכר, ובדרך כלל רמות השכר של העובדים בשירותים הללו נמוכות, שכר מינימום או שכר מינימום 15%.

גבי מימון: אין ספק שכאן העלות לא גבוהה יחסית אבל היא נותנת פתרון לאלפי אנשים שיכולים להשתלב בתעסוקה בפעילות הזאת.

גבי מימון: פיתוח הון אנושי – גם כאן היתה בעבר תוכנית לפיתוח הון אנושי לתעשייה, תוכנית שהצליחה לאפשר לקורסים לבצע הכשרות בתוך המפעל וגם מחוץ למפעל לפיתוח מיומנויות של העובדים.

גבי מימון: התוכנית פעלה בשיטת ואוצ'רים.

רוברט אילטוב: יש לי שאלה עקרונית.

רוברט אילטוב: היום חלק מן האנשים כבר מצאו עצמם מחוץ למעגל העבודה.

רוברט אילטוב: יש צפי ל-4,000 מפוטרי היי-טק ועוד 8,000 שיוצאים מכל מיני מסגרות לימוד – מהנדסים, הנדסאים וטכנאים.

רוברט אילטוב: אתה מדבר עכשיו על הכנסת אנשים למעגל העבודה, אלה שקיימים, ואתה רוצה גם ללמד אנשים ולהכשיר אותם.

רוברט אילטוב: יש עכשיו קרוב ל-15,000 איש שמצאו עצמם בלי עבודה.

רוברט אילטוב: מה אנחנו עושים בתחום הזה?

רוברט אילטוב: לפי הנתונים שראיתי ההיי-טק והתעשייה עתירת הטכנולוגיה מניבים היום 50% מהייצוא הישראלי.

רוברט אילטוב: זה המטבע, זה הכסף, זה המשקיעים.

גבי מימון: אני מדגיש, לייצוא התעשייתי.

רוברט אילטוב: אתה מתכוון בלי יהלומים.

רוברט אילטוב: אני מדבר רק על ההיי-טק.

רוברט אילטוב: יש היום קרוב ל-15,000 איש שלא צריך לתת להם הכשרה מקצועית.

רוברט אילטוב: מה אנחנו עושים איתם?

רוברט אילטוב: מה התוכנית עבור האנשים האלה?

גבי מימון: אחד הכלים שהוצגו כאן ואחת הבקשות שהוצגו כאן זה בדיוק מה שגברת לידיה לזנס אמרה על המדען הראשי.

גבי מימון: ברגע שאתה מגדיל את התקציב למדען הראשי אתה מאפשר לו להשתתף ביותר תוכניות פיתוח, שהמשמעות הישירה שלהן היא יותר אנשי פיתוח שנשארים בתעשייה ולא נפלטים ממנה.

רוברט אילטוב: בתוכנית שהצגתם למשרד האוצר מה הדרישה שלכם היום עבור המדען הראשי?

גבי מימון: מיליארד שקל לפחות תוספת ל-2009 כך שתקציב המדען הראשי ב-2009 יעמוד על לפחות 3 מיליארד שקלים.

גבי מימון: זה חשוב בעיקר בעת מיתון.

גבי מימון: מי שעוקב, ב-10 השנים האחרונות שיעור ההשתתפות של המדינה במחקר ובפיתוח ירד בצורה משמעותית מאוד.

שלמה וקס: אם אתה רוצה להגיע ל-3 מיליארד שקל אתה צריך להוסיף לתקציב המדען הראשי ב-2009 1.9 מיליארד שקל.

שלמה וקס: גברת לידיה לזנס, תתקני אותי אם אני טועה.

גבי מימון: מדובר גם על ה-315,000 שהתווספו.

גבי מימון: זה כבר כלול.

גבי מימון: סך הכול התקציב ב-2008 יגיע למימוש של 1.6 מיליארד שקל.

לידיה לזנס: ב-2008, כולל ה-315 מיליון שקל, המימוש הוא 1.6 מיליארד שקל.

גבי מימון: תקצוב המדען הראשי קריטי.

גבי מימון: הוא חשוב מאוד לטובת המשך תמיכה במחקר ובפיתוח, באחד התחומים והענפים הכי חשובים ליציאה מהמיתון וליצירת צמיחה בעתיד כאשר הכלכלה העולמית תתייצב או אפילו תתחיל בגל ראשון של התייצבות.

גבי מימון: וכמובן חוק לעידוד השקעות הון, ואמרתי את זה בצורה ברורה וחד-משמעית.

רוברט אילטוב: נתחיל עם חברת TOWER.

רוברט אילטוב: מאחר והנושא עלה כבר ניתן להם זכות ראשונים, ולאחר מכן נשמע את מר רן טוטנאור.

רוברט אילטוב: בבקשה.

דוד שפירו: צהרים טובים.

דוד שפירו: אני ממשרד יגאל ארנון, שותף במשרד בתל-אביב.

דוד שפירו: אני מלווה את חברת TOWER מאז הקמתה בשנת 1993 ומייצג אותה בכל המהלכים שלה.

דוד שפירו: כאשר מנכ"ל המשרד דיבר חשבתי על הביטוי הידוע The devil is in the details.

דוד שפירו: לְמה אני מתכוון?

דוד שפירו: בשנת 2000 היתה הסכמה בכתב בין מדינת ישראל, דרך משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, הבנקים הישראלים ומשקיעים בכל העולם להקים מפעל ב-TOWER שנקרא Fab2.

דוד שפירו: מי שהסתובב אי-פעם בטאיוואן ומכיר את תעשיית הסמי-קונדוקטורים מבין שאחרי Fab1 יש Fab2, ואחרי Fab2 יש 3, 4 ו-5.

דוד שפירו: המדינה התחייבה לתרום לעסק הזה 250 מיליון דולר במענק.

דוד שפירו: מרכז ההשקעות התחייב לתרום רבע מיליארד דולר להקמת Fab2.

רוברט אילטוב: להשתתף.

רוברט אילטוב: לא לתרום.

רוברט אילטוב: הם לא תורמים כאן.

דוד שפירו: זה מתן מענק.

דוד שפירו: אפשר להתייחס לזה כפי שרוצים.

דוד שפירו: זה דבר שלא מחזירים.

דוד שפירו: השתתפות, אתה צודק.

דוד שפירו: הבנקים חלקם בעסק 500 מיליון דולר, והמשקיעים חלקם בעסק עוד כמה מאות מיליונים.

דוד שפירו: מה לעשות, התקדמנו, התחלנו, בנינו, מייצרים.

דוד שפירו: כל יתר השחקנים במהלך העשור הזה לא רק שנתנו את חלקם, אלא נתנו מעל ומעבר לחלקם.

דוד שפירו: היחידים, וצר לי לומר את זה, שלא תרמו אפילו את חלקם זה משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, ובעצם דרכו מדינת ישראל.

דוד שפירו: אפילו הרבע מיליארד דולר שהובטחו לא הגיעו.

דוד שפירו: עכשיו השאלה למה.

דוד שפירו: בשנת 2005 כש-TOWER לא סיימה את מלוא התוכנית במהלך 5 שנים, והחוק מגביל השקעות הוניות, השקעות עם מענק ל-5 שנים, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה אמר: אין שום בעיה, בדיוק כפי שהתייחסנו ל"אינטל" נתייחס גם ל-TOWER.

דוד שפירו: תגישו בקשה להרחבת התוכנית והכול יסתדר.

דוד שפירו: יש מכתבים מראש הממשלה ומשרים, יש אמירות הכי ברורות שהכסף הזה יגיע ועל בסיסן הבנקים הוסיפו כסף והמשקיעים הביאו כסף.

דוד שפירו: אבל מה לעשות, עברו כבר 3 שנים, כמעט 4, והמדינה טרם מילאה את ההתחייבות הבסיסית להעברת רבע מיליארד דולר.

דוד שפירו: אני מחזיק בידי מכתב מהשר ישי שבו הוא אומר בעצמו שיש מחויבות ממשלתית שיש לקיים.

דוד שפירו: כאשר השר כותב במכתב לראש הממשלה, מר אולמרט, שהתחייבות ממשלתית יש לקיים אנחנו בתור TOWER ואני בתור עורך-דין ואזרח שואל את עצמי: אז מה הבעיה?

דוד שפירו: אם יש התחייבות שלטונית לקיים אז הבא נקיים אותה.

דוד שפירו: ומה קרה?

דוד שפירו: 3 שנים של סחבת – תלכו למשרד האוצר, מן האוצר תחזרו לתמ"ת, מהתמ"ת לאוצר, מן האוצר לתמ"ת ובסופו של יום, אחרי שהמשרד שלי הגיש שני בג"צים כדי שמישהו בסופו של דבר יגיד לנו מה הולך לקרות עם הרבע מיליארד דולר האלה, אחרי כל ההתחייבויות סוף-סוף מרכז ההשקעות דן בבקשת TOWER.

דוד שפירו: מרכז ההשקעות אמרו כדלקמן: נכון שבמשך 3 שנים הבטחנו, אבל שינינו את כללי המשחק.

דוד שפירו: ב-2008 מרכז ההשקעות החליט לממן או להשתתף רק בפעילויות של עסקים קטנים.

דוד שפירו: TOWER איננה עסק קטן אלא גדול.

דוד שפירו: אז נכון שב-2005 אמרנו לכם שאין בעיה, שתתקדמו, שכולם ישקיעו עוד כסף ואנחנו נביא את חלקנו, אבל ב-2008 שינינו את כללי המשחק.

דוד שפירו: ואז בתשובה מנומקת מאוד כתב משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה: מכיוון שעכשיו ב-2008 שינינו את כללי המשחק אתם לא עומדים בכללים החדשים.

דוד שפירו: נשאלת שאלה פשוטה מאוד.

דוד שפירו: היתה התחייבות ב-2000 והתחייבות נוספת ב-2005, כאשר שר התעשייה, המסחר והתעסוקה בעצמו אומר שיש התחייבות, והוא אומר את זה בכתב ובעל-פה, זה מופיע בתיקים.

דוד שפירו: חבל על הזמן, לא חסרה כאן פרנסה לעורכי-דין.

דוד שפירו: אז איך ייתכן שב-2008 מרכז ההשקעות אומר: שינינו את כללי המשחק, סליחה שלא אמרנו, אבל אתם בעצם לא עומדים בכללים החדשים?

דוד שפירו: כל אזרח במדינה היה לדעתי מבין בפשטות שאלו כללי משחק לא סבירים.

דוד שפירו: מה המשמעות של התנהגות שלטונית כזאת?

דוד שפירו: ראשית, חסר כסף, ועל כך ידברו אנשי TOWER.

דוד שפירו: אבל אני רוצה להציג דווקא עוד פן קטן, ולדעתי זה רלוונטי לכל מה שנאמר כאן.

דוד שפירו: היכולת של מדינת ישראל לצמוח בתעשיית ההיי-טק היא רק אם כלפי חוץ, כלפי העולם המערבי הנאור אנו כמדינה נפעל באופן שקוף ונעמוד במילתנו.

דוד שפירו: התחושה של משקיעי TOWER הגדולים והקטנים היא שמדינת ישראל לא עומדת בהתחייבויותיה ולזה כחברה וכאזרחים אין לנו תשובה.

דוד שפירו: המשקיע מחוץ-לארץ הכי גדול ב-TOWER, מר אלי הררי, המייסד ובעל השליטה בחברת Sandisk, איש ידוע בציבור ובעיתונות, טלפן לראש הממשלה ואמר לו: לא רק השקעתי את חלקי אלא השקעתי מעל ומעבר לחלקי כי הבטחתם להביא את חלקכם.

דוד שפירו: אם לא תביאו, לא תהיה לי ברירה אלא להתפטר מהדירקטוריון.

רוברט אילטוב: אני מבקש מכולם לדבר בקצרה כי הזמן שלנו מוגבל מאוד ואני רוצה שכולם ידברו.

דוד שפירו: לא רק ש-TOWER נפגעה ולא רק חסר הכסף, אלא התדמית של TOWER כלפי העולם הגדול ולכן התדמית של המדינה כלפי העולם הגדול והנאור נפגעה.

דוד שפירו: לכן יש נזק ל-TOWER ולצערי הרב יש גם נזק למדינת ישראל.

דוד שפירו: אנחנו שואלים ותוהים למה כך אירע ומתי יגיע הכסף.

דוד שפירו: תודה רבה.

רוברט אילטוב: אבקש ממר אורן שירזי, סמנכ"ל כספים בחברת TOWER, להתייחס בקצרה למה שעדיין לא נאמר.

אורן שירזי: מה שמר דיוויד שפירו אמר נכון.

אורן שירזי: נפגשתי עם מר גבי מימון ב-4 השנים האחרונות בישיבות רבות עם היושב-ראש הקודם של הוועדה ויש מכתב התחייבות ממר אולמרט וממר חזי צייג מנהל מרכז ההשקעות, שאינני יודע מדוע לא הגיע לכאן היום אבל לדיון כזה מחובתו להגיע.

רוברט אילטוב: הוא הוזמן.

לאה ורון: הגיע נציג אחר של מרכז ההשקעות.

אורן שירזי: היה מכובד אם מנהל מרכז ההשקעות היה כאן בדיון שבו מדברים על הנושא הזה.

אורן שירזי: יש התחייבויות שלו ושל מר אולמרט, לפיהן מותנה בסקר של הבנק לפיתוח תעשייה אם תהיה תרומה למשק הלאומי מהתוכנית שהגשנו הרי התוכנית תאושר.

אורן שירזי: הבנק לפיתוח תעשייה עשה את הבדיקה הכלכלית בשנת 2005 ומצא כי ל-TOWER תהיה תרומה חיובית למשק הלאומי של 387 מיליון דולר, ולמרות זה התוכנית לא עברה במינהלה.

אורן שירזי: היבט נוסף, בואו נחשוב על ממשלת ארצות-הברית שבזמנים כאלה עוזרת לחברות גם בלי שום התחייבות.

אורן שירזי: עזרו עכשיו ל"פורד", "קרייזלר" ו"ג'נרל מוטורס" שהן חברות קצת גדולות יותר מ-TOWER, שיש להן הרבה כסף בבנק והזרימו לכל אחת מהן 4 מיליארד דולר בלי שום התחייבות ובלי שום צורך לענות על איזו התחייבות עבר.

אורן שירזי: וכאן בארץ שלנו אפילו התחייבות עבר משרים ומראש ממשלה, התחייבות שיש בכתובים לא מקיימים.

גבי מימון: לצערי אני מנוע מלהתייחס לנושא הזה מכיוון שתלויה ועומדת בבג"ץ עתירה של TOWER כנגד המדינה.

גבי מימון: לכן אני מנוע, על-פי עצת המשפטנים של המשרד, מלהתייחס לסוגייה.

רוברט אילטוב: כלומר במילים אחרות, עד שזה יוכרע בבג"ץ חברת TOWER יכולה לפשוט גם את הרגל?

אורן שירזי: הדיון הקרוב בבג"ץ נקבע לאוקטובר 2009.

רוברט אילטוב: הנקודה ברורה.

רוברט אילטוב: התשובה גם ברורה.

אורי מקלב: יש דברים שניתן להתייחס אליהם ודברים שאי אפשר.

דוד שפירו: אפשר לרדת מן העתירה לבג"ץ, אני אומר את זה באחריות, ובתנאי שתהיה תשובה לשאלה הבסיסית היכן ומתי מקבלים את הצ'ק.

רוברט אילטוב: אנחנו כרגע לא במשא ומתן, אבל אם אוכל לסייע לכם אני מבקש שתפנו ואסייע.

רוברט אילטוב: הנקודה ברורה.

רוברט אילטוב: אני יכול לבקש, בוודאי יש מפעלים נוספים שהגיעו להסדר עם המדינה.

רוברט אילטוב: תבדקו, כי זאת לא תקופה נוחה להמתין לבג"צים.

רוברט אילטוב: הדברים צריכים להיעשות הרבה יותר מהר.

רוברט אילטוב: אם אתם יכולים לרדת מהבג"ץ, ואתם להגיע איתם להסדר, אז תמצאו דרך כי בסופו של דבר תצטרכו לשלם בדרך אחרת לאנשים שיפוטרו מן המפעלים האלה.

רוברט אילטוב: מכאן או מכאן משרד האוצר יצטרך לשלם וחבל שלא תצילו מפעל שיכול להביא 200-300 מקומות עבודה.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, בכל אופן עד הבג"ץ, היתה בוודאי תשובה של המשרד ואולי היושבים סביב השולחן יוכלו לשמוע אותה.

אורי מקלב: שלא תוטח האשמה או תמיהה מסביב לשולחן הזה מבלי שניתנה לה כל תשובה.

אורי מקלב: פרט לכך שב-2008 אמרו שהבקשה לא עומדת בקריטריונים על-פי כללי המשחק החדשים.

רוברט אילטוב: הם ביקשו לעמוד בהתחייבויות שהיו לפני שנים בהסכם מול המדינה והמשקיעים.

רוברט אילטוב: המדינה לא עמדה בהתחייבויות ולכן הוגשה עתירה לבג"ץ.

אורי מקלב: עד לדיון בבג"ץ, האם המדינה ענתה תשובה כלשהי?

רוברט אילטוב: אילו תשובות קיבלתם מן המדינה?

דוד שפירו: פעם אחת הפנו למשרד האוצר ופעם אחת הפנו למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, פעם לאוצר, פעם לתמ"ת.

דוד שפירו: אם מישהו יודע להסביר לי – התשובה היא שאני לא יודע.

דוד שפירו: אין תשובה ברורה, אין תשובה שניתן להסביר.

רוברט אילטוב: הנקודה ברורה ואני מבקש להתייחס אליה.

רוברט אילטוב: אולי אפשר להגיע לאיזה הסדר בנושא הזה.

רוברט אילטוב: בסופו של דבר אנשים שעובדים נפגעים מהסכסוך הזה.

רוברט אילטוב: מר רן טוטנאור, בבקשה תציג את התפקידים שלך לפרוטוקול ולחברי הוועדה.

רן טוטנאור: אני מגיע לכאן בשלושה כובעים.

רן טוטנאור: הכובע הראשון כתעשיין, דור שלישי למשפחת תעשיינים שהתחילה דרכה בירושלים בשנת 1925.

רן טוטנאור: אנחנו מייצרים מכשירי עיקור (סטריליזציה).

רן טוטנאור: כל מי שהולך לרופא שיניים או מבצע ניתוח חייב שהכלים יעברו סטריליזציה מן הסתם.

רן טוטנאור: אנחנו בין שלושת הכי ידועים בעולם.

רן טוטנאור: מונים כ-400 ומשהו עובדים בבית-שמש.

רן טוטנאור: המפעל משתרע על פני 30,000 מטר מרובע.

רן טוטנאור: החברה מייצאת ל-100 מדינות; הכובע השני, הייתי עד לא מזמן יושב-ראש התאחדות התעשיינים במרחב ירושלים, מרחב שמתחיל בירושלים ומגיע עד קריית גת; והכובע החדש שאכנס אליו בחודש הבא הוא יושב-ראש ועדת העבודה של התאחדות התעשיינים הארצית, יושב-ראש ועדת העבודה של הארגונים הכלכליים במדינת ישראל.

רן טוטנאור: אני רוצה לתאר לכם בקצרה מה קורה היום עם מחנק האשראי.

רן טוטנאור: מצד אחד בנק ישראל מוריד ריבית, מצד שני לא מגיע לנו הכסף.

רוברט אילטוב: כי הבנקים רוצים להרוויח יותר.

רוברט אילטוב: קיבלו עוד דלתא.

רן טוטנאור: אבל זה עוד ניחא.

רן טוטנאור: אם יש אנשים שרוצים לשלם ויכולים לשלם עוד ניחא.

רן טוטנאור: אבל מצד שני הבנקים לא נותנים אשראי.

רן טוטנאור: גם עם ההעלאה הזאת של הריבית הם לא נותנים אשראי.

רוברט אילטוב: במקרה הזה המדינה באה כערבה לאשראים?

רן טוטנאור: היא מעלה מרווחים, אבל גם אחרי שהעלתה מרווחים למספרים שערורייתיים עדיין הבנקים לא נותנים אשראי.

רן טוטנאור: צא ותקבל אשראי היום.

רן טוטנאור: אתה לא יכול לקבל אשראי.

רן טוטנאור: למה?

רן טוטנאור: כי בנק ישראל קבע להם תקרה של הון עצמי מסוים שצריך להיות להם וכל דקה שהם נותנים אשראי הם מורידים את ההון העצמי שלהם ויקבלו נזיפה מבנק ישראל.

רן טוטנאור: לכן בלתי אפשרי לתת אשראי; היעדר ביקושים – עליכם להבין, העולם עצר מלכת.

רן טוטנאור: אין ביקושים, אין ביקושי סחורה.

רן טוטנאור: זה כמובן מביא לכך שהמפעלים המייצרים מפטרים עובדים; שער הדולר – הבעיה שלנו התחילה לא היום אלא כבר לפני שנה או שנה וחצי.

רוברט אילטוב: דווקא שער הדולר השתפר בזמן האחרון.

רן טוטנאור: שער הדולר השתפר ויורד היום, ראית את הגרף אתמול והיום, חבל על הזמן.

רן טוטנאור: אנחנו צריכים שער דולר של 4.20-4.30 כדי להרים את הראש.

רן טוטנאור: היום אתה יודע איפה הוא עומד.

רן טוטנאור: שנה וחצי-שנתיים היו לנו מאוד-מאוד קשות, לא שעו לבקשותינו, לא שעו לדברינו, לא היתה שום תוכנית של משרד האוצר, שום גרוש לא יצא לכיוון התעשיינים; שער האירו התמוטט לנו במחצית השנה הזאת; התחזקות המטבעות המקומיים בכל העולם מול הדולר הביאה לירידה האטרקטיביות של המוצר הישראלי בעולם.

רן טוטנאור: זה הרקע.

רן טוטנאור: הדבר הבא, אני מחזק את ידיו של מר מימון וכמובן את משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

רן טוטנאור: יש תוכניות.

רן טוטנאור: אני רוצה להתמקד ב-4 תוכניות פשוטות.

רן טוטנאור: ביקשנו תוכנית שנקראת חל"ת (חופשה ללא תשלום).

רן טוטנאור: אנחנו מבקשים שמשרד האוצר יאשר לנו את האפשרות לשלוח אנשים לחופשה כזאת כדי שלא ניאלץ לפטר את העובדים שלנו שהם מקצועיים.

רן טוטנאור: אנחנו חוששים שאם נפטר אותם לא יהיה לנו אותם בעתיד ואנחנו רוצים להשאיר אותם אצלנו.

רן טוטנאור: אנחנו מבקשים ממשרד האוצר, בואו נשחרר אותם, שהם יישבו בבית.

רן טוטנאור: אנחנו נשלם את ההפרשות הסוציאליות והמדינה תשלם את מה שמגיע להם, בערך 60% מן השכר כדמי אבטלה.

רן טוטנאור: אנחנו לא מעוניינים לאבד את העובדים שלנו מכיוון שלקח המון זמן להכשיר אותם ואם יפוטרו נאבד אותם.

לאה ורון: לאיזו תקופה?

רן טוטנאור: לתקופה של 3 חודשים.

רן טוטנאור: אך אנו נתקלים כמובן בסחבת.

קריאה: כדאי להוסיף שזה מכשיר שנוסה בעבר בהצלחה.

רוברט אילטוב: תיכף נאפשר לנציג משרד האוצר לדבר כדי לאזן את הדברים.

רן טוטנאור: הדבר השני שחשוב לנו מאוד זה לעבור ל-4 ימי עבודה בשבוע.

רן טוטנאור: אנחנו מבקשים, במקום לסגור את המפעלים בעקבות הירידה בביקושים לעבור ל-4 ימי עבודה.

רן טוטנאור: 4 ימים עלינו, יום אחד בשבוע על חשבון דמי אבטלה.

רן טוטנאור: כמובן שגם ההצעה הזאת תקועה איפשהו בבירוקרטיה.

רן טוטנאור: הדבר השלישי, הכשרה.

רן טוטנאור: מר גבי מימון דיבר הרבה מאוד על הכשרה.

רן טוטנאור: אנחנו כבר שנתיים-שלוש עוברים ויאה דולורוסה בנושא ההכשרה.

רן טוטנאור: ביקשנו שהתאחדות התעשיינים תקבל כ-40 מיליון שקל לשנה.

רן טוטנאור: אנחנו נעשה את ההכשרות, אנחנו יודעים מה צריך, אנחנו ניקח את העובדים ונכשיר אותם.

רן טוטנאור: זה מתגלגל כבר שנתיים-שלוש, מדברים על 40 מיליון שקל לשנה למשך 5 שנים, כלומר 200 מיליון שקל, וההצעה מתגלגלת.

רן טוטנאור: איפה זה?

רן טוטנאור: מתגלגל.

רן טוטנאור: הדבר הרביעי, מר גבי מימון דיבר על קרן מקצועות שוחקים.

רן טוטנאור: נחתם הסכם בין מר נתניהו כשר האוצר ובין מר עודד טירה – מר עודד טירה סיים את תפקידו לפני כמדומני כ-4-5 שנים.

רן טוטנאור: ההסכם הזה אושר בוועדת הכספים.

רן טוטנאור: הכסף מופיע בתקציב המדינה אך עד היום לא הועברה ולו אגורה.

רן טוטנאור: בהמשך לדבריו של עו"ד דוד שפירו מ-TOWER, יש כאן נוהג להבטיח ולא לבצע, להבטיח ולא לתת.

רוברט אילטוב: בעוד חודשיים תוכל לדרוש שוב את התשלום.

רן טוטנאור: בדיוק, השלמנו מעגל של 5 שנים.

רן טוטנאור: ונושא המחקר והפיתוח – על כך דיברנו.

גבי מימון: אני מצטער, הסכמתי אתך עד גבול מסוים אך צריך לדייק באינפורמציה.

גבי מימון: צריך לומר בהגינות הראויה, אני דוחף את התאחדות התעשיינים כבר כמה חודשים להגיע אתנו לסיכום והבנה באשר להסכם להכשרה מקצועית.

גבי מימון: אני חייב לומר בגילוי-לב, מר שרגא ברוש אמר בצורה מפורשת: אני לא מסוגל להתחייב לך על השמות, כאשר המרכיב המהותי ביותר בתוכנית הוא התחייבות להשמות כנגזרת להכשרות.

גבי מימון: אני, אדוני היושב-ראש, מצאתי נוסחה להקל עליהם בתקופת המעבר כדי לאפשר להם לצאת בכל זאת לדרך.

גבי מימון: אני תקווה שהפעם הם יהיו קצת יותר גמישים.

רוברט אילטוב: איפה המעצור?

גבי מימון: אני מקווה שאנו קרובים מאוד לגישור על פני כל המחלוקות.

גבי מימון: חשוב לי מאוד-מאוד לצאת עם התוכנית הזאת כי היא חשובה, היא ערכית וגם תתרום להעסקת כוח-אדם.

רן טוטנאור: כל מילה שאמר מר גבי מימון נכונה.

רן טוטנאור: רק תזכור שאנחנו רבים על זה כבר שנתיים או 3 שנים והתקופה כעת קשה מאוד, כאשר מפטרים, כאשר יש ירידה בביקושים במפעלים.

רן טוטנאור: לכן יש בעיה קצת להתחייב.

רן טוטנאור: במקום בשנים הטובות אז מקבלים את זה בשנים הרעות.

רוברט אילטוב: אני חושב שלגבי ההתחייבות בימים האלה אפשר למצוא גמישות.

רן טוטנאור: אנחנו יודעים שמשרדי התעשייה, המסחר והתעסוקה והאוצר עובדים קשה מאוד.

רן טוטנאור: אני מקווה מאוד שהכסף יגיע ושנסגור את זה מהר ככל האפשר.

רן טוטנאור: דיברנו על מחקר ופיתוח; דיברנו על תקצוב של חוק עידוד השקעות הון.

רן טוטנאור: חוק עידוד השקעות הון הוארך עד 1 באוגוסט.

רן טוטנאור: אנחנו מבקשים לתקצב אותו.

רן טוטנאור: זה ידוע ומקובל.

רן טוטנאור: לסיכום, אנחנו חייבים להתקדם משלב הדיבורים לשלב המעשים.

רן טוטנאור: שעון החול אזל, הזמן נקצב.

רן טוטנאור: אנחנו כבר בסיום אותו מיליגרם וחצי שנשאר לנו.

רן טוטנאור: אנחנו מבקשים להוריד את הבירוקרטיה, להוריד את החסמים, לשבת עד שייצא עשן לבן ולהוריד את זה לשטח, להעביר את הכסף הזה ולהתחיל לעבוד.

רן טוטנאור: המצב בכי רע.

רן טוטנאור: ב-2008 6,000 עובדים פוטרו מהתעשייה, עוד 14,000 איש הולכים להיות מפוטרים בשנה הקרובה.

רן טוטנאור: אנחנו מדברים על עוד 67,000 מובטלים בכל המשק.

רן טוטנאור: נגיע ל-253,000 מובטלים, ל-8.5 אחוזי אבטלה, והיום המספר עומד על כ-6 אחוזים.

רן טוטנאור: אם לא נעשה מעשים היום, מחר או מחרתיים נגיע למצב גרוע ביותר, ואנחנו לא רוצים להגיע לזה.

רן טוטנאור: אז בבקשה, אם יש לך השפעה, אדוני יושב-ראש ועדת הכלכלה, ואם אתה יכול לכנס את כולנו ביחד ולפתוח את הכספת הזאת שקוראים לה משרד האוצר, אודה לך.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: שקלתי למי לתת קודם את רשות הדיבור אבל החלטתי בסופו של דבר על נציג משרד האוצר.

רוברט אילטוב: מה אתם אומרים על הנושא הזה?

רוברט אילטוב: בעצם כל החיצים מופנים אליכם.

רוברט אילטוב: החסמים בעת הזאת ממש פוגעים במשק.

רוברט אילטוב: אנא תגידו לוועדה, לנוכחים ולתקשורת מה נעשה ואיך אתם רוצים לפתור את בעיית החסמים ובעיית התקציבים כי יש לכם תוכניות והן לא לגמרי ברורות לנו.

חגי עידו: אני קצת חולק על הטענה שהתוכניות לא ברורות.

רוברט אילטוב: לי זה לא ברור.

חגי עידו: אני רפרנט התמ"ת באגף התקציבים במשרד האוצר.

חגי עידו: אקדים ואומר שבכל התוכניות בהקשר הזה אנחנו עובדים יד ביד עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה שמקובל עלינו כגוף המקצועי שמוביל את התהליכים.

חגי עידו: במובן הזה, ומר גבי מימון יתקן אותי אם אני טועה, יש בינינו הבנה, הצורך מובן ואנחנו באמת עושים כל שביכולתנו כדי לעזור.

חגי עידו: אזכיר ואומר שיש גם קצת מגבלות.

חגי עידו: תקציב 2009 החל ממחר הופך להיות תקציב המשכי.

חגי עידו: יש מגבלות חוקיות מבחינת חופש הפעולה שלנו.

חגי עידו: השתדלנו לפעול כמה שיותר מהר במסגרת תקציב 2008.

חגי עידו: יצאנו עם שלב ראשון, שאותו מר גבי מימון הציג, של תוכנית ההאצה וניתנו תוספות משמעותיות, בין במחקר ובפיתוח, בין בהכשרות מקצועיות.

חגי עידו: אגב, העבודה נעשית במשותף עם נציגי המעסיקים ועם נציגי המועסקים.

רן טוטנאור: רק לא עבר שקל.

רן טוטנאור: כשתעבירו ...

רוברט אילטוב: אבל יש רושם שהכול בסדר.

רן טוטנאור: תגיד לי אם שקל אחד עבר.

רן טוטנאור: אם תגיד לי כן, אני מוריד את הכובע.

רן טוטנאור: מתי אתם מעבירים את הכסף?

חגי עידו: הסכומים מתוקצבים, הכסף קיים.

חגי עידו: יש תוכנית שהופעלה.

חגי עידו: אני חושב שגם מר שרגא ברוש יסכים איתי, אתם צריכים בסוף להגיע להסכמות.

חגי עידו: הדברים נמצאים במשא ומתן.

חגי עידו: הכספים נמצאים עבור עידוד תעסוקה, אשראי לעסקים, מרכזי מו"פ, מכוני מחקר, קרנות השקעה.

רוברט אילטוב: אבל על-פי מה שנאמר כאן, ועדיין לא שמענו את כל הנציגים, כבר בשלב הזה חסר 1.6 מיליארד שקל רק לנושא של היי-טק ומרכזי מו"פ וכל מה שקשור למדען הראשי.

רוברט אילטוב: תתייחס לנקודות הקשות, לא לדברים שכבר נעשו.

חגי עידו: תוספת ניתנה כבר ב-2008.

חגי עידו: ביצענו את כל מה שאפשר היה לבצע בשנת 2008, הכול תוקצב.

חגי עידו: ניתנה תוספת של 300 מיליון שקל.

חגי עידו: לגבי שנת 2009 – עכשיו אנחנו בוחנים שלב ב' של תוכנית ההאצה.

חגי עידו: אנחנו עובדים כאן בשיתוף מלא עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, בודקים את הכלים הנוספים שאנו יכולים.

חגי עידו: אנחנו עובדים גם ביחד עם המדען הראשי.

חגי עידו: גם אנחנו רואים חשיבות להשקעה במחקר ובפיתוח, גם כשלעצמה ובעיקר בתקופת משבר.

רוברט אילטוב: זה הקטר שיוציא אותנו מייד אחרי המשבר לשוק הגדול.

רוברט אילטוב: אם לא נהיה מוכנים יהיו שם הסינים וההודים וכל האחרים.

רוברט אילטוב: הם כבר שם.

חגי עידו: במובן הזה אתה מתפרץ לדלת פתוחה.

חגי עידו: אנחנו צריכים לבדוק, ונעשית בעניין זה היום עבודה, מה המגבלות הפיסקליות שבהן אנחנו יכולים לעמוד.

חגי עידו: לצערי יש לנו גם מגבלות חוקיות בשנה הזאת שמקשות מאוד על הממשלה את הפעולות שלה.

חגי עידו: הלשכות המשפטיות שלנו בודקות את זה בימים אלה.

חגי עידו: אני יכול לומר שכאשר אנו מבטיחים מחקר ופיתוח איכותי אנחנו בהחלט נבדוק את הנושא הזה לחיוב, כמובן בתיאום מלא עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ולשכת המדען הראשי.

חגי עידו: מעבר לזה, בכל התהליך הזה חשוב שיהיה שיתוף פעולה מלא גם עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, גם עם נציגי המעסיקים והמועסקים וגם עם הכנסת היכן שצריך.

חגי עידו: עבודה נעשית.

חגי עידו: השלב הראשון יצא לדרך לפני כשבועיים ועל השלב השני אנחנו עובדים בימים אלה ממש וכמובן שאנחנו פתוחים להצעות.

חגי עידו: תהליכי העבודה לא נפסקים.

שלמה וקס: אני מנכ"ל איגוד תעשיות האלקטרוניקה והתוכנה.

לאה ורון: בעבר מר שלמה וקס היה מנכ"ל משרד התקשורת, לכן ההתנהלות התקציבית ברורה לו היטב.

שלמה וקס: בשנת 2001 או 2002, אני לא זוכר בדיוק, בשנה שלא עבר התקציב ניתנה הרשאה לתקציבי מדען ראשי לא להתנהג כ-1/12 מהתקציב השנתי הקודם אלא כאילו התקציב אושר.

שלמה וקס: אני חושב שלפחות את ההחלטה הזאת צריך להעביר בוועדה, להמליץ לקבל את זה, לפחות את הקטע הזה, ואני לא מתייחס כרגע לסכום כי הסכום נתון לוויכוח.

חגי עידו: זה מקובל.

חגי עידו: הפעולות נעשות.

חגי עידו: ממש הבוקר הסכום תוקצב.

חגי עידו: ההחלטה צריכה לעבור את ועדת החריגים שתיפתח בשנה הבאה.

חגי עידו: אני לא צופה בעיות.

רוברט אילטוב: נוסיף לבקשות של הוועדה מן השרים הממונים שהנושא יטופל כפי שביקשת.

רוברט אילטוב: רשות הדיבור למר דוד אסיא, נציג איגוד קרנות הון סיכון.

שלמה וקס: מר דוד אסיא מייצג גם את איגוד תעשיות האלקטרוניקה והתוכנה.

שלמה וקס: הוא נמצא כאן בשני הכובעים.

שלמה וקס: אני רוצה להגיד רק מילה אחת על מר דוד אסיא.

שלמה וקס: אם יש מי שהוא מראשוני ההיי-טק והצנועים שבהם, זה מר דוד אסיא.

שלמה וקס: הוא הנפיק את החברה הישראלית הראשונה בנאסד"ק, חברת "מג'יק", והקים אותה.

שלמה וקס: היום הוא חבר נשיאות איגוד תעשיות האלקטרוניקה ויש לו הרבה זכויות, ויש לו גם הרבה ידע.

דוד אסיא: תודה רבה על המחמאות.

דוד אסיא: אני מעריך מאוד את אנשי משרד האוצר אחד-אחד, אבל עם כל הכבוד לאנשי משרד האוצר הרושם שמתקבל, וזה נאמר גם קודם, שאתם לא חיים כרגע בשוק.

דוד אסיא: אתם אוחזים בקונספציות מאובנות.

דוד אסיא: אתם לא מבינים שהעולם רץ קדימה ומשתנה ויש צורך לפתוח את הארנק, להדפיס כסף כפי שכתוב בתורת קיינז, כפי שכתוב בכל המקומות.

דוד אסיא: אין פרופסור בעולם או שר אוצר בעולם שלא מבין את זה, פרט למדינת ישראל.

דוד אסיא: האסימון עוד לא נפל לכם.

דוד אסיא: התזמון קריטי.

דוד אסיא: בשבועיים האחרונים הסתובבתי בעשרות סטארט-אפים, זה חלק מן העבודה שלי, וראיתי כמה הולכים להיסגר בתקופה הקרובה.

דוד אסיא: על-פי ההערכה של האיגוד שלנו בנוסף ל-4,000 אנשי ההיי-טק שכבר פוטרו או במהלכי פיטורים עד לסוף היום הנוכחי, יפוטרו בשנה הקרובה עוד כ-10,000 אנשים.

דוד אסיא: אם ניקח את המכפיל שדובר עליו קודם של בין 3-4 עובדי שירותים על כל איש היי-טק, 15,000 כפול 4 זה עוד 60,000 אנשים.

דוד אסיא: אנחנו עלולים למצוא עצמנו אם לא נזדרז – והטיימינג קריטי – עם עוד 60-70 אלף מפוטרים בענף שהוא קטר הכלכלה, ענף שאמור לצמוח.

דוד אסיא: הכנו מצגת לפני חצי שנה, לפני שידענו על המשברים הללו, לשר האוצר, למנכ"ל וכולי והצגנו כאיגוד תוכנית איך להכפיל את הייצוא מ-17 מיליארד ל-35 מיליארד ב-7 שנים.

דוד אסיא: כרגע הכול נעצר.

דוד אסיא: העולם עצר ואנחנו לא עושים שום דבר בעניין.

דוד אסיא: תוכנית ההאצה היא פחות מדי ומאוחר מדי.

דוד אסיא: צריך לרוץ מהר.

דוד אסיא: אחרת נימצא מול שוקת שבורה.

דוד אסיא: נושא המדען הראשי קריטי.

דוד אסיא: אנחנו טוענים שצריך תוספת של לפחות 400 מיליון דולר.

רוברט אילטוב: מעבר למה שניתן עד כה?

דוד אסיא: התקציב כרגע בפועל, בתקציב 2009 רשום 1.1 מיליארד שקל בבסיס.

דוד אסיא: תוספת של 300 מיליון שקל זה 1.4 מיליארד שקל.

דוד אסיא: אנחנו חייבים להגיע ל-3 מיליארד שקל לפחות, אם לא יותר.

דוד אסיא: אנחנו גם יודעים שעל כל דולר שמושקע במחקר ופיתוח על-ידי המדען הראשי רואים תשואה של 4, 5 או אפילו 6 דולר, לפי עבודה שנעשתה על-ידי פרופ' שאול לך.

דוד אסיא: אנחנו יודעים שיש בזה תוספת לתוצר.

דוד אסיא: אם רוצים לפגוע בקטר של המשק יימצאו כל מיני סיבות להעביר את הכדור מהאוצר לתמ"ת ומהתמ"ת לאוצר.

דוד אסיא: ציפיתי לפגוש כאן

דוד אסיא: את הממונה על אגף התקציבים במשרד האוצר ואולי את מנכ"ל משרד האוצר כדי שנוכל לצעוק ולעשות עליו את הרושם כי הוא לא מבין שהולכים להיות פיטורים המוניים.

דוד אסיא: התקשרתי למר יוסי פרחי לפני שבוע כדי לראות מה אפשר לעשות.

דוד אסיא: רשמתי במו ידי, רק מהמקומות שבהם הסתובבתי, 1,200-1,300 עובדים שהולכים להיות מפוטרים.

דוד אסיא: הוא ביקש ממני את הרשימה.

דוד אסיא: חיכיתי לישיבה היום אבל אשלח לך בקרוב את הרשימה.

דוד אסיא: זה פשוט קטסטרופה וצריך לפעול מהר ולא לוותר.

דוד אסיא: יש תוכנית שלמה שהוכנה במסגרת האיגוד.

דוד אסיא: אני מציע לראות אותה.

דוד אסיא: ניסינו להעלות עכשיו את המצגת על המחשב שלכם אך לא הצלחנו.

שלמה וקס: התוכנית הוצגה גם לשר התעשייה, המסחר והתעסוקה ולמר גבי מימון וגם לאנשי משרד האוצר.

דוד אסיא: אומרים שאין כסף.

דוד אסיא: אני אומר לכם, קיבלנו ב-2003 מממשלת ארצות-הברית 10 מיליארד דולר הבטחה לערבויות.

דוד אסיא: ניצלנו עד היום לדעתי חצי.

דוד אסיא: אני טוען כבר כמה שנים בפני משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ובפני אגף התקציבים שאת נושא המחקר והפיתוח אנחנו צריכים לרשום לא כהוצאה אלא כתשתית.

דוד אסיא: אם נרשום את זה כתשתית נוכל את הכסף הזה לקחת - - -

רוברט אילטוב: אדוני נציג משרד האוצר, האם הערבות הזאת עדיין רלוונטית, האם היא עדיין בתוקף?

חגי עידו: זה נושא של מקרו.

חגי עידו: אבדוק את זה.

חגי עידו: אני לא מכיר את הניצול.

רוברט אילטוב: נכנס עוד ישיבה בנושא הזה, לא נסיים היום את הדיון.

צבי לביא: הערבות היא ל-10 שנים.

רוברט אילטוב: כלומר יש עוד זמן.

גבי מימון: בשיחה שהיתה לי עם החשב הכללי הבנתי שהיתרה הצטמצמה מכיוון שחלק מן היתרה של 4 מיליארד דולר משתמשים בה בין היתר לערבויות נוספות.

גבי מימון: יש מגבלה של 10% מתקציב המדינה שאפשר לתת כערבויות על-ידי החשב הכללי.

גבי מימון: הרבה ערבויות יוצאות – למשל לבנקים 6 מיליארד.

רוברט אילטוב: מר חגי עידו, נקיים ישיבה נוספת בנושא הזה עם גופים נוספים, אני מקווה שבעוד שבוע, ובטח יעלו כאן שאלות נוספות.

רוברט אילטוב: אבקש לתת לנו נתונים בנושא הזה וגם להתייחס לבקשתו של מר שלמה וקס על מתן התחייבויות על כל הסכומים כבר כעת, לראות איך נוכל לקדם את ההיי-טק.

רוברט אילטוב: אם נגיע למצב של 15,000 מפוטרים זה בעצם כמעט רבע מההיי-טק, וכמובן כל אלה שנותנים להם שירות מסביב, גם מן התעשייה הרגילה, זה עוד 4 אנשים על כל איש היי-טק.

רוברט אילטוב: חבל למוטט את המערכת הזאת.

דוד אסיא: פרט למפוטרים, צריך לזכור שכתוצאה מלחץ של האיגוד לפני 10 שנים יש לנו היום ברוך השם כ-8,000 בוגרים מידי שנה, מהנדסים הנדסאים וכולי.

שלמה וקס: לא הנדסאים.

שלמה וקס: בוגרים אקדמיים – מכללות, טכניון, אוניברסיטאות.

שלמה וקס: יש 8,000 בוגרים.

שלמה וקס: אם הם יברחו לנו, אוי לנו.

דוד אסיא: בנוסף, התעשייה כולה עברה שני גלים של משבר.

דוד אסיא: הגל הראשון היה הפיחות – על זה הלכנו לבנק ישראל, נלחמנו במשרד האוצר ובבנק ישראל.

דוד אסיא: בכנס קיסריה שהיה בירושלים הרמנו את קולנו כדי שיפעלו.

דוד אסיא: לקח הרבה זמן אבל סוף-סוף פעלו, אבל המכה כבר ניחתה.

שלמה וקס: ואנחנו עדיין בתוכו של הגל.

דוד אסיא: ואנחנו עדיין בתוכו.

דוד אסיא: אנחנו עדיין לא ב-4.20 אלא ב-3.70 היום.

דוד אסיא: אנחנו בבעיה קשה עם שער הדולר.

דוד אסיא: זה בעיה ראשונה.

דוד אסיא: פרט לכך, עכשיו כולנו חווים את המשבר העולמי.

דוד אסיא: אם אנחנו לוקחים את שני המשברים ביחד, לא נוכל לצאת מזה אם לא נתעשת, ומהר.

דוד אסיא: צריך מייד לפעול ולמצוא את כל הדרכים כדי לפתור את הבעיה.

דוד אסיא: אם אתה אומר לי, אדוני היושב-ראש, שאנחנו צריכים לעשות גם בוועדות אחרות לובי דומה אז אנחנו נעשה כי זה חשוב לנו מאוד.

רוברט אילטוב: מר אסיא, הייתי רוצה שתתייחס לשאלה מה נעשה במדינות אחרות.

רוברט אילטוב: אתה הרי מעורה בכל מה שנעשה.

רוברט אילטוב: איך הממשלות האחרות מתמודדות?

רוברט אילטוב: אבל ממש בקצרה.

רוברט אילטוב: הייתי רוצה שחברי הוועדה והנוכחים יידעו מה נעשה במדינות אחרות.

רוברט אילטוב: אם ד"ר לי-בת נלסון תרצה להתייחס לזה, אשמח.

לי-בת נלסון: אשמח להתייחס.

לי-בת נלסון: מר דוד אסיא העלה הרבה נקודות חשובות מאוד, בייחוד מתוך העובדה שההיי-טק הוא אכן הקטר שלנו ונרצה שהוא יוציא אותנו מהמשבר.

לי-בת נלסון: אני מקרן "פלנוס".

לי-בת נלסון: אני דוקטור למימון מאוניברסיטת סטנפורד ומתמחה במימון התנהגותי שמתייחס להתנהגות של משקיעים ושל הציבור.

לי-בת נלסון: רציתי להגיד לגבי העולם, שאנחנו נימדד בסופו של דבר יחסית לעולם.

לי-בת נלסון: העולם מגיב למשבר הזה.

לי-בת נלסון: אירלנד הקימה קרן לעידוד היי-טק – 500 מיליון אירו; בריטניה השקיעה 1.2 מיליארד לירות שטרלינג בקרן לעידוד היי-טק והקציבה עוד 500 מיליון לירות שטרלינג רק עבור ביו-טק; לסינגפור יש רשות שלמה שבאה לעודד חברות היי-טק להקים שם מרכזי פיתוח.

לי-בת נלסון: הם מוכנים למשל שסטארט-אפ יקים אצלם מרכז פיתוח והם יממנו את כל ההוצאה ויתנו הטבות מס לשנים רבות.

לי-בת נלסון: כלומר יש מדינות שעושות משהו כדי שכאשר ייצאו מהמשבר הזה הן יובילו.

לי-בת נלסון: והודו וסין, שהזכרת אותן קודם אדוני היושב-ראש, לא יישארו מאחור.

לי-בת נלסון: לעומת זה מדינת ישראל, אם אנחנו נחכה – הדבר הכי חשוב שמר דוד אסיא אמר זה עניין העיתוי.

לי-בת נלסון: אי אפשר להתדיין על זה.

לי-בת נלסון: צריך לפעול מהר מפני שאם מחכים והנזק כבר נגרם – המחזור בתעשיית ההיי-טק ארוך.

לי-בת נלסון: ברגע שקוטעים אותו וצריך להתחיל מהתחלה, אנחנו נהיה בחיסרון ובמכשלה גדולה מאוד כאשר נצא מהמשבר הזה.

לי-בת נלסון: לכן צריך לפעול מהר מאוד.

לי-בת נלסון: להתדיין על זה – זה חשוב ויפה ונחמד, אבל זה יכול להיות מאוחר מדי ואז גם אם תהיה לנו תוכנית אופטימלית, מדהימה ונהדרת זה עשוי להיות מאוחר מדי.

לי-בת נלסון: וחבל, כי יש כאן שכבה שלמה של עסקים שפשוט ימותו, ולהחיות את העסקים האלה כמעט בלתי אפשרי.

לי-בת נלסון: יצטרכו להתחיל עסקים חדשים בעמדה נחותה יותר, מה שיוביל את המשק עוד אחורה, ובינתיים משקים אחרים פשוט מתקדמים קדימה ומשיגים אותנו ונוותר על העמדה הקדמית שלנו.

לי-בת נלסון: היום אנחנו נחשבים, מחוץ לארצות-הברית, לשוק החדשנות הכי טוב בעולם, פשוט מאוד.

רוברט אילטוב: את אומרת שאנחנו עלולים להיפגע.

לי-בת נלסון: להיפגע גם בטווח הארוך, לא רק בטווח הקצר של המפוטרים, ולתקן את זה לוקח עשרות שנים, ולא ברור שבכלל אפשר.

לי-בת נלסון: ברגע שאתה מאבד את הבכורה קשה מאוד להשיג אותה שוב.

רוברט אילטוב: אין ספק שהנושא הזה קריטי מאוד.

רוברט אילטוב: אין ספק שאם מאות חברות ייסגרו היום אין סיכוי שהידע שיש בתוך החברות האלה ייוולד מחדש.

רוברט אילטוב: הוא ימות וייתכן שנאבד עוד כמה חברות היי-טק שהיו יכולות להימכר במיליארדי דולרים ולהכניס המון כסף למדינת ישראל.

רוברט אילטוב: כאן צריך לקיים דיון מעמיק יותר ומהיר.

רוברט אילטוב: אין טעם לדחות את זה.

רוברט אילטוב: צריך להוריד כאן את כל החסמים הבירוקרטיים.

אורי מקלב: לפי מה שנאמר כאן עד כה משתקף מצב עגום של החברות.

אורי מקלב: כפי שאמר לי פעם יהודי חכם, מספיק ששניים-שלושה צועקים ויש רבים שלא צועקים, אבל אלה שצועקים בעצם משקפים את הרבים האחרים שלא באים להגיד את הדברים.

אורי מקלב: במיוחד שנמצאים כאן גם ראשי איגודים שהם בוודאי נציגים של חברות רבות.

אורי מקלב: התמונה עגומה מאוד.

אורי מקלב: מצד שני, שמענו ממך סקירה מאלפת ומקצועית מאוד.

אורי מקלב: יש תוכניות רבות של המדען הראשי וכל אחת מהן חשובה כשלעצמה, אבל יש לי תחושה שנוצר איזה פער.

אורי מקלב: כולם מבינים זה את זה, כולם מסכימים זה עם זה, אין כאן אפילו מחלוקות.

אורי מקלב: קורה שיש הבדלים בהשקפות, בצרכים, בדחיפויות.

אורי מקלב: כאן נראה לי שכולם מסכימים זה עם זה.

אורי מקלב: אבל יש איזה פער, לאו דווקא פער בירוקרטי, בין הרצונות ובין הביצוע המעשי.

אורי מקלב: אנחנו בחודש כסלו.

אורי מקלב: יש שאומרים שכסלו זה כיס ולב.

אורי מקלב: לא תמיד יש חיבור בין הכיס והלב.

אורי מקלב: אנחנו צריכים שיהיה חיבור הרבה יותר מהיר בין הרצונות ובין הביצוע המעשי.

אורי מקלב: אני אומר את זה במיוחד למשרד האוצר.

אורי מקלב: פרט לפן המקצועי צריך להכניס כאן הרבה יותר את הלב, להרגיש את המצוקה ואת הצעקה של כולם.

אורי מקלב: כולם אומרים שהעזרה צריכה להינתן בדחיפות רבה מאוד, ולפעמים אולי אפילו על חשבון תוכניות רבות, אבל המענה צריך להינתן מייד.

גבי מימון: ברשות היושב-ראש, אתייחס בשני משפטים ואני מתנצל מראש שאהיה חייב לעזוב לאחר מכן.

גבי מימון: קודם כול אני מסכים, חודש כסלו – הכיס והלב: הכיס אצל משרד האוצר, הלב אצלנו.

גבי מימון: צריך לעשות את החיבור כדי שנוכל להיות פוריים יותר.

גבי מימון: אבל אני חייב להיות הגון גם כלפי ידידי ממשרד האוצר.

גבי מימון: אני כל-כך מסכים עם כל שנאמר על תחום ההיי-טק, ואני מסכים לחלוטין שההגדרה חייבת להיות תשתית.

רוברט אילטוב: חשבתי דווקא שיתקפו את משרד האוצר באופן הרבה יותר חריף.

רוברט אילטוב: הוא יצא בזול.

גבי מימון: גם הם מבינים.

גבי מימון: בסופו של דבר כולנו יודעים מה הגירעון הצפוי בתקציב המדינה לאור הירידה הצפויה בהכנסות ממסים בשנת 2009, סדר גודל של בין 3-4 אחוזי תוצר, ויש שמחמירים ואומרים שהירידה עשויה להיות אף מעבר לכך.

גבי מימון: המשמעות היא צורך בגיוס ומימון הגירעון הזה.

גבי מימון: עדיין לא הגענו למצב שהאג"ח הממשלתי שלנו הוא אג"ח אמריקאי שיש עליו קופצים מכל מדינות העולם.

גבי מימון: המשמעות היא כניסה של משרד האוצר, של החשב הכללי למערך צריכת האשראי שיעלה את הריבית ויפגע בתעשייה בסופו של דבר.

גבי מימון: כלומר יש בזה גם נזקים.

גבי מימון: הייתי רוצה להמליץ לאנשי תעשיית ההיי-טק, כל העניין הוא בקביעת סדרי עדיפויות בשימושים שאמורים להיות בתוך המשחק של מימון שימושים על אף ירידה של כ-3-4 באחוזי התוצר.

גבי מימון: תשתית ההיי-טק היא תשתית, תשתית פיזית היא תשתית, תשתית רכבת היא תשתית.

גבי מימון: המדינה צריכה להחליט מה קודם למה.

גבי מימון: אני מסכים בהחלט שהתשתית של תחום ההיי-טק אמורה להיות בחלק העליון של סדרי העדיפויות, מסיבה פשוטה מאוד.

גבי מימון: גם מבחינת שיעורי התשואה על ההשקעה, וגם מן הבחינה שקטיעת עבודה על גשר שונה מאשר קטיעת עבודה על תשתית מחקרית שפותחה.

גבי מימון: האפשרות לחדש את זה שונה, מתחילים מנקודות קצה שונות לגמרי.

גבי מימון: זאת הגישה שצריכה להיות – סדרי עדיפויות שמודעים לבעיה, מודעים למחסור במקורות המימון, מודעים לגירעון הצפוי של מדינת ישראל.

גבי מימון: בואו נחשוב ביחד איך נכון יותר לבצע את השימושים במקור המוגבל שעומד לרשותנו.

גבי מימון: זה שֵם המשחק.

גבי מימון: אני מקווה שנשכיל כולנו להשתמש בזה בצורה המיטבית והחכמה ביותר.

גבי מימון: תודה.

רן טוטנאור: מצד שני, בעת משבר שכזה צריך לפתוח יותר מאשר בכל יום אחר.

גבי מימון: אבל גם את הכיס שלך כתעשיין וגם את הכיס הפרטי שלך אתה פותח עד גבול מסוים כי אתה חושב איך מחר-מחרתיים תממן את זה.

רן טוטנאור: בזמן מיתון אתה משקיע הרבה יותר, תאמין לי.

גבי מימון: אבל אתה קובע לעצמך גבולות.

רן טוטנאור: זה פעולה נכונה של חברה, שבשיווק ובמכירות משקיעה הרבה יותר בתקופת מיתון.

רוברט אילטוב: מר מימון, התשתית שלנו כמדינה באופן כללי מבוססת לא על תשתיות נפט ולא על תשתיות כבישים ולא על תשתיות גז או מכרות יהלומים.

רוברט אילטוב: התשתית שלנו היא תעשייה, היי-טק, הראש שיש לנו על הכתפיים – ההון האנושי.

רוברט אילטוב: זה התשתית שלנו.

רוברט אילטוב: אני לא רואה שום בעיה להגדיר את זה כתשתית.

רוברט אילטוב: על זה בנוי המשק הישראלי, על ההון האנושי שלנו.

רוברט אילטוב: מזה נובע הכול: הכנסה ממסים, כן להוריד את מחירי הלחם/לא להוריד את מחירי הלחם, כן לקנות/לא לקנות.

רוברט אילטוב: כל זה הכנסות המדינה – רק מההון האנושי.

רוברט אילטוב: לכן כאן התשתית היא בסדר עדיפויות עליון.

רוברט אילטוב: לכן אני אומר שהדיון כאן הוא על נושא התשתית.

רוברט אילטוב: אין לנו תשתית אחרת.

רוברט אילטוב: אם לא יהיה לנו הון אנושי לא תהיה כאן מדינת ישראל.

רוברט אילטוב: רק על זה אנחנו חיים פה.

רוברט אילטוב: לכן אני קורא למשרדי הממשלה להתייחס לזה ברצינות כאל תשתית בלבד.

רוברט אילטוב: אין כאן דרך אחרת.

רוברט אילטוב: הדובר האחרון היום הוא מר שלמה וקס.

רוברט אילטוב: נקיים ישיבה נוספת ונבחן מקרוב את פעילות משרדי הממשלה בנושאים הללו.

רוברט אילטוב: עוד מישהו רוצה לדבר?

זאב חושינסקי: רציתי לדבר.

זאב חושינסקי: אני נציג ההסתדרות.

רוברט אילטוב: אתן זכות דיבור לשני אנשים, בקצרה בבקשה.

רוברט אילטוב: עוד נדבר על הנושא הזה ואז אתן לכם להרחיב את הדיבור.

רוברט אילטוב: בבקשה מר וקס.

שלמה וקס: אני רוצה לדבר בקצרה.

שלמה וקס: אחרי הדברים של מר דוד אסיא ושל ד"ר לי-בת נלסון אני רוצה לגעת בכל זאת בעוד שתי נקודות.

שלמה וקס: חבל שמר גבי מימון עזב, אבל אני מניח שמר יוסי פרחי חברי וידידי יעביר לו את הדברים ויעבירו לו גם הנציגים.

שלמה וקס: מה שמצביעים עליו כאן בתוכנית של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ושל משרד האוצר לסיוע בתחום האשראי, זה יעזור למפעלים אבל לא בתחום האלקטרוניקה ולא בתחום התוכנה.

שלמה וקס: בקושי, אולי בשוליים.

שלמה וקס: זה דבר אחד.

לי-בת נלסון: מלבד המדען הראשי.

שלמה וקס: דיברתי על האשראי ולא על המדען הראשי.

שלמה וקס: אשראי זה דבר אחר.

שלמה וקס: אני מכיר חברה שמסיימת היום את שנת 2008 עם 50 מיליון דולר ייצוא.

שלמה וקס: יש לה חוזים של 60 מיליון דולר לשנה הבאה אך היא לא מסוגלת לממש אותם.

שלמה וקס: היא באה לבנקים, מראה את החוזים.

שלמה וקס: בשנה שעברה הם התקבלו יפה מאוד.

שלמה וקס: השנה יש לה חוזים עם מדינות – ולא אציין כאן את שמן, בחלקן "בולעות" את ישראל בלי להרגיש בכלל ואנחנו בכלל טעות סטטיסטית ביחס לגודלן – בהיקף של 60 מיליון דולר, והבנקים אומרים: המדינות האלו מסוכנות, אנחנו לא נותנים אשראי.

שלמה וקס: כאשר אין אשראי – אין גלגול מחזור.

שלמה וקס: אם לא תיפתר הבעיה הזאת מחר המפעל ייסגר וגם יפטר במקביל.

שלמה וקס: אנחנו נתקלים בבעיות אשראי.

רן טוטנאור: של בסס"ח.

שלמה וקס: לא רק בסס"ח.

שלמה וקס: בסס"ח זה חברה פרטית.

שלמה וקס: נפגשנו עם "כלל ביטוח אשראי", גם להם יש בעיות של ביטוחי משנה שעושים צרות.

שלמה וקס: אז בואו נבטח אשראי.

שלמה וקס: אם מדברים על הלוואות אז בואו ניתן אותן.

שלמה וקס: התוצאות של המכרז שיסתיים ביום שלישי עדיין לא התפרסמו, אבל אני אומר לכם מתוך ידע אישי – ואנחנו יודעים שיש דברים שאינם נסתרים במדינת ישראל, גם דברים הרבה יותר רציניים – שחלק מהתנאים שהולכים להציב בפני החברות כדי לקבל את מעט האשראי כפי שייקבע מחר במכרזים יגרמו לכך שהחברות לא יקחו הלוואות בתנאים האלה כי התנאים בלתי קבילים וגם לא ישימים.

רן טוטנאור: רק לחזק את דבריו של מר שלמה וקס, הם הולכים לבחור בנק אחד.

רן טוטנאור: אתה מתאר לעצמך שכל החברות שיושבות טוב בכל הבנקים, או לא כל-כך טוב היום, יעברו לבנק אחד שלא מכיר אותן ולא יודע מי הן?

רן טוטנאור: ייקח שנה-שנתיים עד שהבנקאי יכיר בכלל את החברה.

רן טוטנאור: למה לא לפתוח את זה לכל הבנקים?

רן טוטנאור: אני רוצה לקחת את זה מבנק לאומי כי אני נמצא בבנק לאומי, הוא רוצה לקחת את זה מן הבנק הבינלאומי.

רן טוטנאור: למה רק בנק אחד?

שלמה וקס: הדיון הזה חשוב ואני מברך עליו.

שלמה וקס: עלינו להמשיך בו כי אנחנו באמת בצוק העתים.

שלמה וקס: המשבר של שער הדולר נמצא אצלנו.

שלמה וקס: גם כשהוא הגיע לשער של 4 שקלים התקשרו אליי עיתונאים ושאלו: מה אתה אומר היום?

שלמה וקס: זה אחרי יומיים ששער הדולר עמד על 4 שקלים.

שלמה וקס: אמרתי: רבותי, התחלנו לצעוק כאשר שער הדולר עמד על 4 שקלים ואמרנו שאנחנו במצב חירום.

שלמה וקס: אז מה השמחה שהוא הגיע ל-4 שקלים לרגע?

שלמה וקס: והנה הוא חזר ל-3.7 שקלים.

שלמה וקס: תחברו את הדברים האלה.

שלמה וקס: כפי שאמרת, יש לנו רק דבר אחד – הקלבסה שלנו, ואוי לנו אם היא תברח.

חיים קופנס: אני מנהל חממת JVP סטודיו בירושלים, ולפני שהצטרפתי לחממה הייתי במשך 14 שנים יזם ומנהל טכנולוגי של חברת סטארט-אפ שהקמתי ב-1989 והייתי שותף להנפקה שלה בנאסד"ק בשנת 2000, כך שאני מדבר כאן גם מנקודת ראות של יזם וגם מנקודת ראות של משקיע.

חיים קופנס: אני רוצה להאיר נקודה שלא דיברו עליה כאן, על החברות הקטנות מאוד שנמצאות בתחילת דרכן.

חיים קופנס: כפי שאמרו כבר כולם, שנת 2009 וכנראה גם שנת 2010 הולכות להיות שנים קשות מאוד.

חיים קופנס: נראה ירידה בהשקעות, עצירה של השקעות.

חיים קופנס: החברות שייפגעו הכי הרבה מהמשבר שצפוי לנו הן חברות ההיי-טק שנמצאות בתחילת דרכן, חברות שמעסיקות 10, 15, 20 ועד 50 אנשים.

חיים קופנס: מאגר המזומנים שנמצא בקופת החברות הללו הוא הנמוך ביותר והן יהיו הראשונות להיפגע.

חיים קופנס: החברות הללו שיתחילו להיסגר, וכבר היום מתחילות להיסגר זו אחר זו, הן חברות שלא מייצרות כותרות בעיתון.

חיים קופנס: הרבה יותר קל לקרוא בעיתון על חברה גדולה שמפטרת 200 או 300 אנשים.

חיים קופנס: הרבה יותר מסובך למצוא את הידיעות על הרבה מאוד חברות קטנות שמפטרות 5 או 10 או 20 אנשים.

חיים קופנס: החברות הללו הן התשתית להיי-טק הישראלי ב-2011, 2012 ו-2013 כאשר נצא מהמשבר.

חיים קופנס: היום אנחנו רואים מחיקה שלמה של דור של חברות שהן חברות העתיד, שבהן תעשיית ההון סיכון תשקיע לאחר המשבר.

חיים קופנס: כסף של הון סיכון בעולם נזיל מאוד, זה כסף שקל לו מאוד לעבור ממדינה למדינה.

חיים קופנס: אם היום גודעים את החברות הללו שהן הבסיס להשקעות הרי שבסוף המשבר, כאשר המשבר ייגמר מדינת ישראל תמצא את עצמה במשבר עוד יותר חמור כי כסף ההון סיכון פשוט יברח מכאן למקומות אחרים בעולם.

חיים קופנס: במסגרת המדען הראשי פועלת תוכנית מופלאה, תוכנית החממות הטכנולוגיות, תוכנית שמכל העולם מגיעים ללמוד איך היא מתנהלת.

חיים קופנס: התוכנית הזאת צריך להגביר את הכוח שלה ולהגביר את הסיוע שהיא נותנת ליזמים.

חיים קופנס: צריך לתת לה הרבה יותר כוח והרבה יותר כסף כי היום בעת המשבר זאת התוכנית היחידה שיכולה להוות מקור השקעה לחברות בתחילת הדרך.

חיים קופנס: המשקיעים הפרטיים נעלמו מן השוק, הגופים המוסדיים וקרנות ההון סיכון הפסיקו להשקיע בחברות צעירות.

חיים קופנס: תוכנית החממות הטכנולוגיות היא היחידה שמסוגלת היום להשקיע.

חיים קופנס: כאן יש שני דברים שצריך להתייחס אליהם.

חיים קופנס: צריך לאפשר לתוכנית הזאת להשקיע בהרבה יותר חברות מאשר מבוצע היום, וצריך לאפשר לתוכנית הזאת להמשיך ולהשקיע בחברות שמסיימות את תוכנית החממה.

חיים קופנס: אם בשנים רגילות חברה שסיימה את תוכנית החממה, שהיא תוכנית בת שנה וחצי, שנתיים, שלוש שנים, יכלה בקלות לגייס כספים נוספים, היום החברות לא מסוגלות לגייס כסף.

חיים קופנס: תוכנית החממות היום מבצעת השקעות ומביאה את החברות עד לדרך מסוימת אבל אין מי שייקח את זה משם והלאה.

חיים קופנס: צריך להוסיף השקעות ולאפשר לתוכנית הזאת להשקיע גם הלאה, עד שהמשק יוכל לעמוד על הרגליים.

חיים קופנס: רק אם נעשה את כל הדברים הללו נוכל למצוא את עצמנו עם תעשיית היי-טק בריאה בסוף המשבר.

חיים קופנס: מבלי שנעשה את כל הדברים הללו, כאשר ייגמר המשבר כבר לא יהיה לנו כאן בְמה להשקיע והכסף פשוט יברח מהמדינה.

שלום בן משה: אני מנהל האגף להכשרה מקצועית במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

שלום בן משה: יש לי שלוש הערות, ברשותך.

שלום בן משה: הערה ראשונה נוגעת לשיתוף הפעולה שלנו עם התעשיינים.

שלום בן משה: אנחנו מעריכים שנחתום איתם על הסכם בימים הקרובים, גם ללא התחייבות שלהם על השמה, כדי שבמהלך השנה הקרובה נכשיר מספר גדול ככל האפשר של אנשים מתוך ידיעה שכל מי שיוכשר אל"ף לא יפוטר, ובי"ת כאשר יסיים את ההכשרה ייתכן שהמצב יהיה טוב יותר ואז נוכל להשביח ולשדרג אותו.

שלום בן משה: הערה שנייה מתייחסת לשאלה שלך על המפוטרים בהיי-טק ובקרב האקדמאים.

שלום בן משה: יש מספר גדול מאוד של מפוטרים אקדמאים, כמעט 20,000 אנשים.

שלום בן משה: שירות התעסוקה פילח אותם.

שלום בן משה: ננסה לזהות בחודשיים הקרובים מי מהם בהיי-טק, בעיקר במקצועות המדעיים, שכבר לא יכול לחזור להיי-טק ונעשה להם הסבה.

שלום בן משה: נעשה הסבה ל-1,000 אנשים במהלך 8 חודשים להוראה במקצועות המדעים – מתמטיקה, כימייה ופיזיקה לבתי-הספר ולמכללות.

שלום בן משה: הערה שלישית, יש לנו שיתוף פעולה עם התעשייה ועם היחידה להכוונת חיילים משוחררים.

שלום בן משה: אני מקווה שבמהלך השנה הקרובה נכשיר בערך 1,000 חיילים משוחררים.

שלום בן משה: במקום שיהיו מובטלים נכשיר אותם במקצועות ה-CNC (המתכת), במקצועות הבניין וכמחליפי עובדים זרים במטבח, בעיקר המטבח האתני.

שלום בן משה: התחלנו כבר לעשות את הפעולה הזאת, יש כבר כ-50 שהתחילו הכשרה כזאת.

לידיה לזנס: אני רוצה להתייחס למאפייני המשבר הנוכחי.

לידיה לזנס: המשבר הנוכחי לא מדלג על גדולים וגם לא על קטנים.

לידיה לזנס: כולם נפגעים מן המשבר הזה.

לידיה לזנס: מהניסיון שלי מול התעשייה, אני חשה שמרבית אנשי התעשייה, גדולה כקטנה, משקיעים את מרבית האנרגיה שלהם בהישרדות.

לידיה לזנס: תפקידה של המדינה לחשוב על המחר, והמחר זה הטווח הארוך.

לידיה לזנס: על המדינה לנקוט בהתנהלות אנטי מחזורית בכדי להשקיע ככל היותר דווקא ביום הזה ובעיתוי הזה ולא להמתין לשלבים מאוחרים יותר.

רוברט אילטוב: אני מבטיח שאנחנו נכנס דיון נוסף בנושא הזה עוד לפני הבחירות, נדון ונבחן את משרדי הממשלה ואת פעילותם.

רוברט אילטוב: אני רוצה במעמד הזה לקרוא לשרי האוצר והתעשייה, המסחר והתעסוקה להעביר לוועדת החריגים בדחיפות את תקציב המדען הראשי, להוסיף שם כסף ולהציל את התשתיות הטכנולוגיות המתבססות על הון אנושי, ההון היחיד שיש לנו.

רוברט אילטוב: אני קורא לשרים להוריד את כל החסמים.

רוברט אילטוב: מיותר היום להוסיף עוד משקולת ועוד משקולת.

רוברט אילטוב: צריך להוריד את כל המשקולות, להוריד את כל החסמים.

רוברט אילטוב: צריך לשמוע את נציגי התעשיות ולהשקיע, ולהאיץ בתעשיות למרות המשבר כדי שכאשר נצא מן המשבר לתעשייה הזאת תהיה יכולת להתחרות בשוק הגדול.

רוברט אילטוב: אנחנו יודעים שהיום מדינות רבות משקיעות הון עתק כדי שהתעשיות שלהן ישרדו, ואנחנו חלק מן העולם הגלובלי הזה וחייבים כמובן להתנהל באותו אופן ולהציל את התעשיות.

רוברט אילטוב: כפי שאמרתי, כל התעשיות שלנו מבוססות על ידע אנושי.

רוברט אילטוב: אנו חייבים לשמור על זה, אחרת לא תהיה לנו כלכלה.

רוברט אילטוב: היום המשרדים, עם כל הרצון הטוב, מתנהלים לאט מדי.

רוברט אילטוב: אני מקווה שלא נגיע לשיטה של החזקת שֶבֶר אלא נפעל לפי השיטה של החזקת מֶנַע ונמנע את כל המשברים העתידיים שיכולים להחריף את המצב.

רוברט אילטוב: אני מודה לכולם.

רוברט אילטוב: הישיבה נעולה.