ועדת המשנה ליישום חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 17, 2008-12-09 12:30

רן כהן: שלום לכם.

רן כהן: אני מקבל את כולכם בברכה ומודה לכם שבאתם.

רן כהן: אנחנו עושים את המאמץ הזה כדי להתקדם ככל האפשר בתקנות חוק הנגישות.

רן כהן: בעוונותיי הרבים לא הצלחתי להספיק את זה – אני לוקח את כל האשמה עליי כאילו זה היה תלוי בי – במהלך הקדנציה של עבודת הכנסת.

רן כהן: אבל התחייבתי לעצמי מוסרית לעשות מאמץ ולהתקדם ככל האפשר.

רן כהן: במה שנתקדם עד סוף הכנסת הזאת השגנו והרווחנו; מה שלא, תצטרכו להמשיך בכנסת הבאה.

רן כהן: אנחנו נמצאים בתקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (נגישות לשירותי בזק ולמתקני בזק).

רן כהן: אני יודע שבנושא הזה נערכו דיונים ארוכים בין משרד התקשורת לבין הנציבות והארגונים.

רן כהן: אנחנו לא נקרא מההתחלה, אבל נקרא את כל השינויים שדובר בהם והוסכם עליהם או לא הוסכם עליהם.

רן כהן: על מה שלא הוסכם ננסה לגשר פה כדי להגיע לפתרון.

רן כהן: ליאת, קראי את השינויים לפי הסדר.

ליאת גלזר: גם את ההגדרות?

רן כהן: יש שינויים בהגדרות?

ליאת גלזר: כן.

רן כהן: אז תקראי גם את ההגדרות.

ליאת גלזר: בעקבות דרישה שמופיעה בתקנה 4 הוספנו את ההגדרה ל"טלקויל", ומה שדיברנו עליו כאן זה מצב T: "טלקויל 'T' (Telecoile)" – סליל שטף מגנטי; ההגדרה הזאת אמורה להיכנס אחרי הגדרת חוק התקשורת.

רן כהן: מי יודע מה זה?

אורנה ערן: זה בהקשר של לקויי השמיעה.

ליאת גלזר: זה מופיע בתקנות.

ליאת גלזר: לגבי חובות למכשירים ללקויי שמיעה אנחנו דורשים תאימות במצב T, ואז הגדרנו מה הכוונה במצב T.

ליאת גלזר: זה מונח טכני.

אחיה קמארה: כיוון שוילמה לא הייתה בוועדה הקודמת, זאת הזדמנות בשבילי להגיד שוב שזאת פעם ראשונה אחרי שנים שהוועדה הזאת נגישה באופן מלא לכבדי שמיעה, וזה מסביר מה זה מצב T.

אחיה קמארה: אני נמצא בלולאת ההשראה, והיא מאפשרת לי לשמוע את מה שמדברים דרך מכשיר השמיעה.

רן כהן: כל הכבוד, התקדמנו.

אחיה קמארה: מי אמר שאין התקדמות.

רן כהן: תודה לוילמה.

רן כהן: אני מקווה שהבנתם מה זה טלקויל.

ליאת גלזר: ההגדרה הנוספת שאנחנו רוצים להוסיף היא לגבי מצב M, של מיקרופון.

ליאת גלזר: ההגדרה היא "מצב M (מיקרופון) – מכשיר שמיעה מכוון למצב מיקרופון".

רן כהן: אני לא רואה את זה לפניי.

ליאת גלזר: נכון, אתה לא רואה את זה לפניך.

ליאת גלזר: התלבטנו האם יש צורך בהגדרה.

ליאת גלזר: בתקנה 4(א)(3) זה מופיע, פשוט הוספנו את ההגדרה.

רן כהן: תאימות מכשירי שמיעה במצב T (טלקויל) ובמצב M (מיקרופון).

רן כהן: הבנתי.

רן כהן: מקבלים את זה.

שמרית שקד גיטלין: אין שינויים נוספים?

ליאת גלזר: אין בהגדרות.

רן כהן: אז נתקדם בסעיפים.

שמרית שקד גיטלין: בסעיף 2 ו-3 אין שינויים, אז נעבור לסעיף 4.

ליאת גלזר: הנוסח של סעיף 4 שונה, וכיום הוא מבדיל בין לקויות שונות, ולגבי כל לקות הוא מציין מספר מאפיינים שצריכים להופיע במכשיר שיוצע על-ידי בעלי הרישיונות.

רן כהן: אנחנו צריכים לקרוא את סעיף 4 מתחילתו?

שמרית שקד גיטלין: כן.

רן כהן: ליטל, בבקשה.

ליטל שוורץ: הקראת סעיף 4:

ליטל שוורץ: 4.

ליטל שוורץ: בעל רשיון, המציע ללקוחותיו ציוד קצה, יציע ציוד קצה כמפורט להלן:

ליטל שוורץ: (1) אפשרות להגברת השמע והצלצול;

ליטל שוורץ: (3) תאימות למכשירי שמיעה במצב T (טלקויל) ובמצב M (מיקרופון).

ליטל שוורץ: (5) אפשרות לחיווי ויזואלי (הבזקי אור) לצלצול הטלפון.

רן כהן: הסברים ל-(א).

ליאת גלזר: מדובר על מספר תכונות שצריכות להתקיים במכשיר כדי לאפשר שימוש באותו מכשיר על-ידי אדם עם לקויות שמיעה.

ליאת גלזר: אני אעבור עליהן במהרה: אפשרות להגברת השמע והצלצול – השמע ששומעים במכשיר והצלצול; שינוי תחום התדרים של הצלצול- -

רן כהן: זה בא לענות לסוג ליקוי מסוים, וכך דרך התדר מאפשר לשמוע.

קריאה: תדר נמוך.

ערן טמיר: בפסקה 1 אנחנו מבקשים להוסיף גם את קול הדובר, כך שתהיה אפשרות להגביר גם את הקול של מי שמדבר בטלפון.

רן כהן: למה לא הגעתם על זה להסכמה?

ליאת גלזר: רק אתמול הבנתי למה מתכוונים.

ליאת גלזר: עד עכשיו חשבתי שאנחנו מדברים על אותו דבר, שהכוונה לדובר המתקשר.

רן כהן: ומאתמול את תומכת?

ליאת גלזר: לא.

ליאת גלזר: אני לא תומכת בזה.

ליאת גלזר: זה פרמטר שלא בדקנו.

ליאת גלזר: אני הופתעתי- -

רן כהן: איך זה יכול להיות?

רן כהן: אפילו בשמיעה רגילה אני לפעמים צריך להגביר.

ליאת גלזר: לא להגביר את הקול של מי שמתקשר, אלא להגביר את הקול של הדובר עצמו.

רן כהן: זאת הכוונה, ערן?

ליאת גלזר: זה מה שהבנתי אתמול.

רן כהן: אז מה הבעיה?

ערן טמיר: הדרישה הזאת לא צריכה להיות דווקא כאן; זאת דרישה לגבי אנשים עם לקויות בדיבור שצריכים- -

רן כהן: אבל זה לא פה; פה זה למי שיש לקות שמיעה.

ערן טמיר: נכון, וצריך להוסיף עוד.

רן כהן: אז תרשום לך את זה במקום אחר.

רן כהן: האמת שהבנתי שזה קול הדובר בצד השני.

ליאת גלזר: גם אני הבנתי את זה עד אתמול.

שמואל חיימוביץ': אני מוטרד מכך שמדובר במכשיר אחד; שלא יהיה מצב שיהיה פה מעין מונופול ודווקא מכשירים יקרים ייבחרו לעניין הזה.

רן כהן: נגיע לסוגיה של שני מכשירים ומכשיר אחד.

ליאת גלזר: אתם עדיין רוצים לעבור על הפרמטרים של לקויות שמיעה?

רן כהן: אמרנו שאת קול הדובר אנחנו מעבירים למקום שיש בו לקויות דיבור.

ליאת גלזר: אין לנו מושג במה מדובר, ואלו מכשירים מקיימים את זה.

רן כהן: לא מדברים על זה עכשיו.

רן כהן: אפילו ערן ירד מהבקשה כרגע.

ליאת גלזר: לגבי סעיף 2: שינוי תחום תדרי הצלצול (טון), לרבות האפשרות לבחור בין מספר צלצולים בתחומי תדרי צלצול שונים – לפי הבנתנו, שמה שממלא אחר דרישה כזאת הן האפשרויות הקיימות כבר היום לבחור צלצולים שונים; זאת לא דרישה מיוחדת או צלצולים ייעודיים.

רן כהן: נשמע במפורש מאורנה.

אורנה ערן: לאנשים לקויי שמיעה בדרך כלל הפגיעה היא בתדרים הגבוהים.

אורנה ערן: צלצולי הטלפון הם בדרך כלל בתדרים גבוהים.

אורנה ערן: האפשרות לשנות את תדר הטלפון ליותר נמוך יקל על אלה שיש להם שמיעה פונקציונלית, ויש להם תדרי שמיעה שמישים בתדרים הנמוכים, ואז הם יוכלו לשמוע את זה.

אורנה ערן: טווח הצלצולים השונים שניתן היום, בדרך כלל עונה לזה.

אורנה ערן: צריך לזכור שאנחנו כל הזמן מפרידים בין נייחים לניידים.

אורנה ערן: בנייחים יש אפשרות פיזית לשנות בטלפון עצמו את תדר הצלצול כך שיישמע יותר נמוך.

אורנה ערן: אנחנו ביקשנו מאחת החברות להביא את הדגמים האלה כדי להוכיח פיזית שהם אכן קיימים ונמכרים בארץ, ויש בהם הפרמטרים שאנחנו מבקשים.

רן כהן: אבל אתם יודעים שזה קיים.

אורנה ערן: כן.

ליאת גלזר: העובדה שיש היום מגוון אפשרויות להורדה עונה על הדרישה הזאת.

ליאת גלזר: זאת לא פונקציה מיוחדת.

אורנה ערן: אני רוצה להדגיש ששום דבר ממה שביקשנו זה פונקציה יוצאת דופן שרק אנחנו מבקשים אותה, אלא הכול קיים.

משה קילים: אני אחד הספקים של הציוד שמסופק בארץ.

משה קילים: ראשית, להערה של מר חיימוביץ', הבאתי טלפון אחד, אבל קיימים עוד 30 חברות כאלה בעולם שמייצרות טלפונים כאלה, כך שאין שום מונופול.

משה קילים: בארץ יש לפחות 5-4 חברות שמביאות ציוד כזה.

משה קילים: הדרישה להגברה שהוגשה כאן קיימת; והצלצול הוא פשוט בתכנות של המכשיר כמו בטלפון הסלולרי.

משה קילים: אלה חלק מהאביזרים שנמצאים בטלפון היום.

רן כהן: אז אתה מחזק את מה שאורנה אומרת – זה ישנו.

משה קילים: נכון.

משה קילים: זה ישנו.

רן כהן: במקום שיגידו שזה איננו ותחשוב שזה ישנו, תרים יד.

רן כהן: תודה לך.

ליאת גלזר: תאימות למכשירי שמיעה במצב T (טלקויל) ובמצב M- -

רן כהן: אני מקצר, הבנתי.

רן כהן: אני רוצה לדעת אם יש כאן מישהו שיש לו הערה לגבי סעיף א'.

איילת כהן מעגן: יש לי הערה כללית לגבי התקנה עצמה.

איילת כהן מעגן: אנחנו גם כתבנו וגם אמרנו את זה בעבר, ואני רק רוצה לשוב ולחדד; אנחנו אומרים את זה, וכולם גם מבינים את זה, אבל בפועל יש מעט התעלמות מכך שהגורם הכי רלוונטי לא נמצא פה; הוא לא נמצא פה לא במסגרת ההתייעצויות, והוא לא נמצא פה- -

רן כהן: מי זה, בזק?

רן כהן: את פה.

איילת כהן מעגן: לא.

אחיה קמארה: בזק הוא לא הגורם הכי רלוונטי?

איילת כהן מעגן: היבואנים של ציודי הקצה.

משה קילים: אני יבואן של ציוד קצה.

איילת כהן מעגן: אתה כאן בישיבה הנוכחית, אבל לא היית בישיבות קודמות- -

רן כהן: אנחנו לא צריכים להביא את כל היבואנים בארץ הזאת.

איילת כהן מעגן: ברור.

רן כהן: יש לנו כאן משרד התקשורת שנמצא בקשר איתם.

איילת כהן מעגן: הוא עמד בקשר עם היבואנים?

איילת כהן מעגן: הוא לא עמד בקשר עם היבואנים.

רן כהן: איך זה שייך לסעיף הזה?

איילת כהן מעגן: אני אסביר, ברשותכם.

איילת כהן מעגן: נושא ציוד הקצה הוצא מחברת בזק כי היום כשהיא משווקת את הטלפוניה שלה היא בוודאי לא מחייבת ובוודאי לא כורכת ואפילו לא מציעה את מכשירי הטלפון שלה יחד עם שירותי הטלפוניה.

איילת כהן מעגן: זה הוצע לתחרות לפני הרבה שנים, ובצדק; השוק הזה הוא שוק פתוח לתחרות לחלוטין.

איילת כהן מעגן: בזק מוכרת ציודי קצה במסגרת חנויות בזק סטור, והיא לא מייבאת, לא עוסקת בדגמי ציוד קצה, היא לא עוסקת בציוד קצה – היא מוכרת בשיטת קונסיגנציה בדומה ל-office-Depot ואחרים, ואפילו בשיטה יותר מצומצמת, שהיא כאמור, קונסיגנציה.

קריאות: מה זה קונסיגנציה?

רן כהן: מבקשים שתבהירי מה זה קונסיגנציה.

קריאה: עמלה.

יוסי מלכי: המדף הוא לרשות היבואנים.

יוסי מלכי: אנחנו נותנים את המדפים.

יוסי מלכי: יש לנו קרוב ל-11 יבואנים שמוכרים אצלנו על המדף - -

רן כהן: אתם מספקים להם מדפים למכירה, ותמורת עמלה- - -

איילת כהן מעגן: לכן אנחנו לחלוטין תלויים, ואין לנו – נכון, לבזק הגדולה, במקרה הזה תכניסו את זה לראש – כוח השפעה על אותם יבואנים לגבי הדגמים שיש להביא.

שמואל חיימוביץ': התקנות האלה ייתנו לכם את הכוח.

איילת כהן מעגן: התקנות האלה לא ייתנו את הכוח, להפך, הן ייתנו להם את הכוח, כי החובה חלה עליי ולא עליהם.

איילת כהן מעגן: אני אצטרך לבוא ולבקש- -

רן כהן: איילת, אני רוצה לקצר.

רן כהן: שלא נמזמז את העניין הזה: אם את אומרת לי שבזק היא ספק הטלפוניה הגדול ביותר בארץ, אבל מעכשיו הוא לא יהיה אחראי לספק את אותם הכלים שבהם צריכים לדבר בטלפון אנשים עם נכויות, זה לא יקרה.

רן כהן: תשכחי מזה.

איילת כהן מעגן: אנחנו לא אומרים את זה, אנחנו אומרים דבר פשוט: נעשתה הפרדה בין ציודי הקצה לבין שירותי הטלפוניה באופן כזה שבזק היא היום שחקן אחד קטן בתחום ציודי הקצה, היא לא יבואנית.

רן כהן: זאת פעם ראשונה שאני שומע שבזק היא שחקן קטן.

קריאה: בתחום ציוד קצה.

איילת כהן מעגן: יושב פה הרגולטור שלי.

איילת כהן מעגן: כדי שהתקנות יהיו ישימות ושכולנו נשיג כולנו את תכלית התקנות האלה שיהיו ציודי קצה במחירים סבירים לאנשים שצריכים אותם, אנחנו צריכים גם איזשהו מכבש שלכם במסגרת תקנות או אחרת על יבואני ציודי הקצה.

רן כהן: המכבש שלנו זה החוק.

רן כהן: זה התקנות.

איילת כהן מעגן: אבל הן חלות עליי.

איילת כהן מעגן: שיחולו עליי, בסדר- -

שמואל חיימוביץ': אז אל תיתני להם להציג מוצרים, אלא אם כן ביניהם יהיה גם מוצר שעונה על הצרכים האלה.

איילת כהן מעגן: אנחנו צריכים- -

רן כהן: שבזק תבוא ליבואנים ותגיד להם, תשמעו, אני כפופה לחוק ולתקנות, ולכן אני צריכה את המכשירים בעלי תכונות א', ב', ג', ד', והם יהיו חייבים לתת לך.

איילת כהן מעגן: אם הוא יגיד לי "לא רוצה"?

רן כהן: - - - קריאות - - -

קריאה: אז את לא בתחרות.

איילת כהן מעגן: משרד התקשורת הוא שמופקד על מתן אישורי סוג לציודי קצה.

איילת כהן מעגן: אף יבואן לא יכול לעבוד פה בלי שהוא עובר את משרד התקשורת לקבל אישורי סוג- -

רן כהן: תפני למשרד התקשורת.

איילת כהן מעגן: - -מדוע במסגרת הזאת, שהיא דרך המלך, משתמשים גם, ולא אומרים ליורוקום לייבא את הציוד הזה והזה כי לנו יש חלק מהדברים לא במכשירים- -

קריאה: יש היום 6 או 7 חברות שמביאות ציוד כזה.

איילת כהן מעגן: אני רוצה שהוא יעזור לי למכור.

רן כהן: אני שמעתי את הטענה, אבל לא השתכנעתי.

רן כהן: ליאת, בבקשה.

ליאת גלזר: מאוד חשוב לי להתייחס לדברים שאמרה איילת.

ליאת גלזר: ההתייחסות שלי תהיה רלוונטית לשני הצדדים – גם לגבי המפעילים וגם לגבי הארגונים ואנשים עם לקויות.

ליאת גלזר: אכן חוק שוויון ההזדמנויות לאנשים בעלי מוגבלויות מסמיך את שר התקשורת להתקין תקנות רק לגבי בעלי רישיונות.

ליאת גלזר: החוק לא הסמיך את שר התקשורת להתקין תקנות או להטיל חובות על יבואנים.

ליאת גלזר: יכול להיות שיש מקום לחשוב על זה ולתקן את חוק השוויון, אבל כרגע אנחנו לא שם, אנחנו בעולם הסמכות שניתנה לנו בתקנות.

ליאת גלזר: אכן, בעלי רישיונות התקשורת לא מחויבים למכור ציודי קצה, זה לא חלק מהחובות שלהם- -

רן כהן: אז תציעו תיקון לחוק.

רן כהן: ליאת גלזר: רגע.

רן כהן: הם לא מחויבים למכור ציודי קצה.

רן כהן: עם זאת כל בעלי הרישיונות כמעט מוכרים ציודי קצה.

רן כהן: יש להם ממשק עם היבואנים וגם יכולת השפעה על יבואנים – זאת העמדה שלנו.

רן כהן: לכן בתקנות ניסינו ליצור איזון; מצד אחד איזון בצורך בהנגשה של ציודי קצה, ומצד שני מתחשב בעובדה שהם לא יצרנים ולא יבואנים.

רן כהן: ספציפית, לגבי ציודי הקצה הנייחים, כבר יש ייבוא כזה לארץ, לפי מה שבדקנו.

רן כהן: כל שנדרש מבזק הוא להתקשר עם היבואנים האלה.

רן כהן: אם תהיה דרישה של קיימת וצריך לייבא אותה מחו"ל, ואף יבואן בארץ לא יסכים לייבא את זה עבור בזק, על אף כושר השכנוע שלה, תטען בזק לפטור בהתאם לחוק.

רן כהן: אז אני אמליץ לשר התקשורת להמליץ לבזק לייבא.

רן כהן: בזק היא חברה גדולה.

ליאת גלזר: בכל הדיונים שהתנהלו פה בינינו לבין הנציבות העמדה הייתה מתוך נקודת האיזון הזאת ליצור דרישות שהן סבירות בעינינו ומתחשבות גם במה שאמרה איילת לגבי העובדה שהם לא יבואנים ולא יצרנים, אבל יש להם השפעה בשוק הזה.

רן כהן: רבותיי, אני רוצה לסכם את זה: אנחנו בונים שיבואנים רוצים לייבא כי הם רוצים את הרווח על הייבוא.

רן כהן: זה הדבר הנורמלי ביותר שקיים בעולם.

רן כהן: במקום שהיבואנים לא ייבאו משרד התקשורת ובזק ייכנסו למצוקה ויצטרכו למצוא מי ייבא, וקרוב לוודאי שזה יהיה בזק.

רן כהן: שנית, אם יש בעיה בחוק אני ממליץ למשרד התקשורת להציע בכנסת הבאה בתחילת מרס הקרוב לתקן את החוק, ואני בטוח שהמחוקק ייענה לכם.

דורי צ'יקו: אני מסלקום.

דורי צ'יקו: אני רוצה להתייחס לנקודה אחת שאיילת ציינה – העברת הכוח ליבואנים.

דורי צ'יקו: החוק אומר שהמפעיל "חייב בביצוע התאמות נגישות לשירותי בזק, לא יטיל תשלום על אדם עם מוגבלות", וכן הלאה.

דורי צ'יקו: זה אומר שאני אולי לא אגבה רווח בלתי סביר בעבור הציוד שאני מוכר, אבל היבואן יכול לגבות את הרווח הבלתי סביר הזה.

דורי צ'יקו: לכן מכיוון שלא מטילים את זה על היבואן, אלא מטילים את זה עליי, יכול להיות מצב שכל הציוד הרלוונטי שבאמצעותו אנחנו רוצים לעזור לאוכלוסייה שצריכה את הנגישות יהיו דווקא יקרים יותר מכיוון שהיבואנים לא מחויבים לזה, ולא מכיוון שאנחנו לא מחויבים לזה.

רן כהן: אז אמרנו שאם בעניין הזה תהיה בעיה לשר התקשורת הוא יצטרך לתקן את החוק כדי שיהיה לו הכוח לפקח ולהבטיח שיבואנים יוכלו לייבא וגם לגבות על זה מחיר סביר.

דורי צ'יקו: למה לא לעשות את זה עכשיו?

רן כהן: כי אני לא יכול לתקן את החוק עכשיו.

קריאה: תהיה לך גם תחרות בין היבואנים.

דורי צ'יקו: בהנחה שיש כמה מכשירים- -

קריאה: יש לכל מכשיר עשרות מכשירים.

איילת כהן מעגן: למה זה לא המצב היום?

קריאה: יש היום 6 יבואנים, ואנחנו- - -

רן כהן: סליחה, עם כל הכבוד, אנחנו לא הרגולטור; אנחנו רק מכינים תקנות לחוק השוויון.

רן כהן: נתקדם ל- 4(ב).

ליטל שוורץ: הקראה:

ליטל שוורץ: (1) האפשרות לקיים שיחות חוזי, ככל ששירות שיחות חוזי ניתן על ידי בעל הרשיון;

ליטל שוורץ: (3) רטט בזמן הצלצול;

שמרית שקד גיטלין: אגב, ליאת, ברור שדגם ציוד קצה נייד צריך להציע רק מי שמציע ציוד קצה נייד.

שמרית שקד גיטלין: זה ברור שצריך להבהיר את זה ברישא של סעיף 4.

ליאת גלזר: אני חשבתי שזה ברור, אבל אם לא- -

רן כהן: הבהרות לסעיף (ב).

ליאת גלזר: מדובר בדגם שמיועד לאנשים חירשים, לא לקויי שמיעה.

אורנה ערן: "חירשים", הכוונה היא ל"חירשים מסמנים" שמשתמשים בשפת הסימנים ולא משתמשים בערוץ האודיטורי.

רן כהן: אבל זה לא כתוב.

רן כהן: למה זה לא כתוב?

ליאת גלזר: אתה רוצה שיהיה כתוב במקום "לקויות שמיעה", "חירשים"?

אחיה קמארה: בשביל מה, זה לא משנה.

קריאה: לקות שמיעה זה המושג המקובל.

ליאת גלזר: יש טווח של לקויות שמיעה; אז לגבי אנשים לקויי שמיעה שמשתמשים במכשיר שמיעה, דיברנו בתקנה הקודמת עם מאפיינים במכשיר שמאפשרים להם להשתמש במכשיר.

ליאת גלזר: לגבי אנשים חירשים שמתקשרים בשפת הסימנים אנחנו מבקשים להציע דגם שיש בו שיחות וידיאו.

ליאת גלזר: חוזי זה המינוח שלנו ל"וידאו"; בצירוף תכונות נוספות, כמו למשל, שהטלפון ירטוט ויהיו הבזקי אור כדי שהחירש יוכל לראות שהטלפון מצלצל.

רן כהן: יש הערות?

אפרים חוג'ה: אני רוצה להבהיר שלקות שמיעה מבחינתנו זה מי שיש לו ירידה של 40 דציבלים באוזן הטובה.

רן כהן: נדלג על זה מסיבה מאוד פשוטה, כי ברור לי לגמרי שהציוד הזה אמור לתת מענה לכל רמת לקות בשמיעה, גם פחות וגם מאה אחוז.

שמואל חיימוביץ': יש לי שאלה: ב-4(ב)(2) כתוב: "מצלמה בקדמת ציוד הקצה"; האם הכוונה היא למצלמת חוזי?

שמואל חיימוביץ': כי למצלמה מסוג אחר אין משמעות.

שמואל חיימוביץ': צריך לכתוב את זה?

קריאה: כן, זאת הכוונה.

אורנה ערן: אם זה מובן שזאת מצלמת חוזי.

שמואל חיימוביץ': אחרת אין לזה שום משמעות.

ליאת גלזר: זאת הכוונה.

רן כהן: למה שלא נכתוב את זה?

רן כהן: לליאת אין התנגדות.

מאיר אטדגי: (באמצעות מתורגמנית).

מאיר אטדגי: אני מסביר שיש דגמים של דור שלישי שאפשר הכול במצלמה קטנה כזאת, ואז רואים את הפנים ואפשר לתקשר בשפת הסימנים.

רן כהן: אני מבין שזאת גם הכוונה.

רן כהן: אנחנו מתקנים את זה למצלמת חוזי.

שמרית שקד גיטלין: 4(ב) מאושר כפי שהוא?

רן כהן: כן.

רן כהן: עם התיקון של מצלמת חוזי.

רן כהן: סעיף (ג), ליטל.

ליטל שוורץ: הקראת סעיף ג':

ליטל שוורץ: (1) בציוד קצה נייד - אפשרות לחיוג מופעל קול;

ליטל שוורץ: (3) מקשים המתאימים לשימוש של אנשים עם מוגבלות בראייה, לרבות הדגשת מקש הספרה 5 ואפשרות לחוש במישוש בהפרדה בין המקשים;

רן כהן: אני מבין שהספרה 5 מנווטת לכל שאר הספרות כי זה האמצע שממנו עולים ל-2.

רן כהן: זה מה שיש לך ביד, משה?

משה קילים: כן.

רן כהן: אני מתנצל, ליטל, תמשיכי.

ליטל שוורץ: הקראה: (4) אפשרות לחיוג למספרי טלפון מוגדרים מראש באמצעות מספר מקוצר.

רן כהן: מיכל, בבקשה.

מיכל רימון: לי יש רק הערה אחת עקרונית שדנו ודשנו בה הרבה, וחשוב לי להעלות אותה כאן.

מיכל רימון: זה השתנה מהפעם הקודמת שישבנו בשולחן הזה, לדגם אחד לפחות, בניגוד לבקשה שלנו לשני דגמים לפחות.

מיכל רימון: אותו הליך בדיוק שציינת לגבי בזק יכול לחול לגבי כולם.

מיכל רימון: אם יש, אז למה לא לחייב; אם אין, יש מסלול הפטור.

מיכל רימון: לגבי לקויות שמיעה לא אמרתי את זה כי הפרדתם את זה לשני סוגים של מכשירים, ולגבי הקטגוריות האחרות אני מבקשת להכניס לכאן את הנושא של שני דגמים לפחות.

ליאת גלזר: כמו שמיכל אמרה, אם יש אז אין בעיה, ואם אין נוצרת בעיה.

ליאת גלזר: אנחנו עדיין סבורים שזאת הצעה סבירה לחייב מכשיר אחד.

ליאת גלזר: למשל, לגבי אנשים עם לקויות ראייה יש כאן תכונות שהן לא זמינות כמוצר מדף בסופרמרקט, אלא דברים שמצריכים פיתוח, למשל.

ליאת גלזר: לכן אנחנו סבורים שמה שנכון הוא דגם אחד.

רן כהן: משה, אתה מצוי בדברים האלה?

רן כהן: יש יותר מדגם אחד?

משה קילים: יש יותר מדגם אחד.

דורי צ'יקו: הוא מדבר על נייח בלבד.

משה קילים: זה דגם אחד שעונה על רוב הדרישות פה- -

קריאה: מה זה "רוב"?

משה קילים: הוא לא עונה לאפשרות חיוג מופעל בקול.

רן כהן: זאת בעיה.

ליאת גלזר: הוא לא נדרש.

ליאת גלזר: חיוג מופעל בקול נדרש רק בטלפונים ניידים.

משה קילים: הטלפון הזה משמיע את שמות הספרות ואת הזיכרון.

משה קילים: הוא אומר מי התקשר אליי, הוא גם כותב; הוא אומר את כל הפונקציות.

קריאה: את תוכן הצג?

משה קילים: בדגם הזה יש חלק מתוכן הצג.

משה קילים: דגם שייצא עוד מעט וקיים בשוק יש כל הצג.

רן כהן: השאלה שלי היא אם יש יותר מדגם אחד.

משה קילים: בוודאי.

משה קילים: יש 6-5 דגמים בעולם- -

איילת כהן מעגן: בעולם או בארץ?

משה קילים: בעולם.

רן כהן: אני חזרתי עכשיו מיפן; תאמינו לי, 11 שעות טיסה, וזה פה.

ליאת גלזר: כן, מופעל יפנית.

ליאת גלזר: חבר הכנסת כהן, באיזון שדיברתי עליו, בהתחשב בעובדה שאנחנו לא מטילים את החובה על היבואן עצמו, אנחנו סבורים שזה האיזון הנכון לדרוש דגם אחד.

ליאת גלזר: בטלפונים ניידים השמעת תוכן הצג, המקשים והתפריטים היא לא אלמנטרית.

ליאת גלזר: אמנם ראיתי את זה עובד כרגע, אבל זה לא אלמנטרי.

רן כהן: זה ישנו.

רן כהן: ערן, בבקשה.

דורי צ'יקו: - - -

רן כהן: סליחה, אתה לא מומחה לעניין, אתה מומחה לסלקום.

רן כהן: שאלתי את היבואן- -

דורי צ'יקו: הוא לא יבואן של ציוד סלולר.

רן כהן: הוא שם כאן על השולחן מכשיר לא סלולרי.

דורי צ'יקו: הוא מדבר על נייח, לא על מכשיר סלולרי.

רן כהן: ערן הוא לא יבואן.

ערן טמיר: אנחנו לא רוצים ולא מתכוונים לדרוש משהו שמעבר ליכולות או לאפשרויות הקיימות.

רן כהן: אגב, אפשר.

רן כהן: תאמין לי, בעולם הזה אפשר לייצר כל דבר שרוצים לפתח.

ערן טמיר: יש, כמובן, מכשירים שעושים את הפעולות האלה בדיוק, והם אפילו חלק גדול מהיצע המכשירים הקיים בעולם, כ-40% מהמכשירים, לפי הנתונים שיש בידינו.

ערן טמיר: הם מקריאים את זה בשפה האנגלית.

ערן טמיר: בלאו הכי, צריכים לעשות איזושהי עבודה.

ערן טמיר: אם צריכים לעשות עבודת תרגום זה בסך-הכול עבודת תוכנה.

ערן טמיר: ברגע שהם עושים את התוכנה הזאת, כמו שמכניסים אותה למכשיר אחד אפשר להכניס אותה למכשיר אחר.

ערן טמיר: זה תלוי במערכת ההפעלה.

קריאה: זה כבר קיים, זה בתקנות.

קריאה: אין ויכוח על זה עכשיו שזה קיים.

ליאת גלזר: לכן עשינו "יותר מדגם אחד".

ערן טמיר: מרגע שהם יפתחו תוכנה שמתרגמת במקום תרגום לאנגלית, תרגום לעברית, אין בעיה לדרוש שני מכשירים על מערכת הפעלה כזאת או אחרת.

רן כהן: אז אין בעיה.

שמרית שקד גיטלין: צריך לזכור שזה שחברה אחת צריכה להציע דגם אחד עדיין לאדם יש אפשרות בחירה כי הוא יכול לפנות לארבע חברות שונות ולהחליט עם מי הוא מתקשר.

רן כהן: זה בתנאי שלא כל החברות קונות אותו מכשיר?

ערן טמיר: בחירה שלו לא דומה לבחירה שלי כאדם שלא צריך את זה.

ערן טמיר: ככל שאנחנו יכולים להתקרב לרמת הבחירה שכל אדם אחר מקבל, כך רצוי גם כאן שוב אם לא מדובר בזה.

רן כהן: בעברית פשוטה אתה אומר לי שאפשר לקבל את הבקשה של מיכל.

ערן טמיר: אנחנו בעד.

ערן טמיר: אנחנו פשוט העלינו את זה עכשיו כי זאת דרישה עקרונית לגבינו.

רן כהן: זאת הנקודה הלא מוסכמת בין משרד התקשורת לבין משרד התמ"ת.

רן כהן: אני נוטה לקבל את הדרישה של הנציבות ושל מיכל.

רן כהן: נדמה לי, ליאת, שאתם צריכים להעלות את זה.

ליאת גלזר: אנחנו עמלנו בזמן הזה, מאז הישיבה הקודמת, לראות מה יש, מה קיים, ואיזו דרישה סביר להטיל על בעלי הרישיונות.

רן כהן: שוכנעתי שיש רק מכשיר אחד.

רן כהן: שאלתי פה יבואן, והוא אמר לי שיש חמישה.

דורי צ'יקו: הוא לא מדבר על ציוד סלולרי בכלל, הוא מדבר על ציוד נייח.

איילת כהן מעגן: והוא מדבר על העולם.

ליאת גלזר: אדוני, אנחנו פשוט עוד לא שם; עוד לא פותחו כל הפיתוחים שצריך- -

רן כהן: אז אני דורש שתסכימי איתי, ליאת, שלנייח נדרוש שניים ולנייד נסתפק באחד.

איילת כהן מעגן: לא, לא.

רן כהן: את לא מסכימה, כי את בזק.

איילת כהן מעגן: אבל אם יש ייבוא הוא ייכנס, ואם אין, הוא לא ייכנס.

איילת כהן מעגן: תכתבו, שאם יש ייבוא.

רן כהן: אמרו לי כאן שני דברים: ראשית, שלציוד נייח יש כחמישה דגמים בעולם; לציוד נייד, אין – יש רק אחד.

קריאות: לא- - -

רן כהן: יש חשש שיש רק אחד, הבנתי.

רן כהן: אני לא מוצא שום סיבה שלא להגיע למצב שבו בציוד נייח יהיו לפחות שני דגמים, ולציוד נייד יהיה דגם אחד או יותר.

איילת כהן מעגן: הציוד הנייח היום הוא לא משהו שעד כדי כך עוסקים בפיתוח שלו משום שזה עולם קצת רווי- -

רן כהן: אבל לא צריך פיתוח, כבר יש חמישה.

איילת כהן מעגן: יש חמישה בעולם, והם עדיין לא כאן.

איילת כהן מעגן: אם אנחנו רוצים לעודד ייבוא, אז כאמור, צריך לטפל בצד הזה.

איילת כהן מעגן: אבל אם אתם רוצים לכתוב שאם קיים בארץ, אז אפשר לכתוב את זה.

רן כהן: מה זה "קיים בארץ"?

רן כהן: אנחנו אוטרקיה?

ליאת גלזר: התפקיד של השר היה להציע תקנות סבירות בעיניו.

ליאת גלזר: מה שבעינינו סביר כיום – ושמענו את מה שהיה לכולם להגיד – זה לדרוש דגם אחד.

ליאת גלזר: אם נהיה בנקודת בחינה של התקנות בעוד זמן מסוים, ויהיה יותר היצע, אנחנו נשמח לתקן את התקנות.

ליאת גלזר: העמדה של המשרד לגבי סבירות התקנות היא שלא סביר לדרוש יותר מדגם אחד, לא בנייח ולא בנייד.

רן כהן: ערן, בבקשה.

רן כהן: תוליך לפתרון.

ערן טמיר: לנו מאוד חשוב שהתקנות יעברו כמה שיותר מהר, אנחנו לא מעוניינים - - -.

ערן טמיר: יש אפשרות ברוח הזאת ברוח הזאת וגם בדומה להסדרים שקיימים בארצות אחרות, כמו בארצות-הברית, לקבוע הסדר הדרגתי.

ערן טמיר: בארצות-הברית החובה, לפי ה-ICC היא שליש מהמכשירים שלהם או שמונה מכשירים.

ערן טמיר: אנחנו לא דורשים לקפוץ ישר למשלבים האלה.

ערן טמיר: אפשר לקבוע מהלך הדרגתי.

ערן טמיר: דרך אגב, זה רק הולך וגדל, וב-2009 זה כבר 50% וכולי.

זאב רז: זה כבר תהליך של שמונה שנים.

ערן טמיר: לכן אני מציע שנכניס לתוקף התקנות האלה תהליך דומה, ואם משרד התקשורת ישתכנע שזה בלתי אפשרי אז יבוא ויתקן את התקנות - - -

רן כהן: איך ידעתי שאתה תציג את המצב בלי לחייב אותך למה שאני עומד להציע עכשיו.

רן כהן: אני מציע שבינתיים תקבל את התכתיב שבינתיים זה דגם אחד, והחל מ-1 בינואר 2010, במכשירים הנייחים – שני דגמים.

קריאות: - - -

אחיה קמארה: אין סיבה שבניידים לא יהיה כל הנושא הזה.

אחיה קמארה: להפך, בניידים יש הרבה יותר טלפונים- - -

רן כהן: בסדר, מ-1 בינואר 2010 גם בנייחים וגם בניידים יהיו שני דגמים לפחות.

רן כהן: יהיה לכם זמן לערער על זה, מה קרה?

רן כהן: בינתיים, תאמיני לי, אני מכיר איך עובדים הסטרט-אפים הישראלים מאז הייתי שר התעשייה והמסחר; אם מישהו ישמע שזה איננו – מפתחים את זה בשלושה חודשים.

דורי צ'יקו: לא בשביל מפעילים ישראלים.

רן כהן: גם בשביל מפעילים ישראלים.

רן כהן: תאמין לי, אתה לא מכיר את כושר ההמצאה הישראלי.

רן כהן: אני מכיר.

רן כהן: זה מקובל עלייך?

ליאת גלזר: אנחנו מעדיפים שנקודת הבדיקה תהיה מחוץ לתקנות.

ליאת גלזר: לא לקבוע את החובה כבר בתקנות, ואם אתם מכניסים את זה לתקנות, אז נדבר על זמן יותר ארוך.

ליאת גלזר: זה לא מספיק שנה לבדוק את זה.

רן כהן: שנה זה מספיק.

ליאת גלזר: זה לא מספיק.

רן כהן: זה הסיכום שלי – תערערו עליו.

זאב רז: זה לא מספיק.

רן כהן: שנה.

קריאות: - - -

זאב רז: לדבר בשביל לדבר זה מספיק, אבל לפתח ולבדוק שזה עובד, לא.

רן כהן: מנהלת הוועדה מציעה לי לתת לכם לא שנה, אלא שנתיים.

רן כהן: מאחר שאני רך לב, אני נכנע – שנתיים: 1 בינואר 2011.

ליאת גלזר: לגבי כל המכשירים וכל הלקויות?

רן כהן: ודאי.

רן כהן: יש שנתיים או להמציא את המכשירים או שתראו שנדחקתם לפינה – תביאו תיקון.

קריאה: אבל יש מכשירים קיימים היום.

משה קילים: אני יכול להגיד מילה על מה שקורה בעולם?

משה קילים: זה כל-כך פשוט.

משה קילים: אנחנו מספקים את הטלפונים האלה; אני שותף בחברה שמייצרת אותם, וזה מיליוני טלפונים בעולם בשנה.

רן כהן: איפה מייצרים את זה?

משה קילים: הייצור הוא במזרח, והפיתוח – חלקו בארץ וחלקו בצרפת.

רן כהן: החברה היא לא סין.

משה קילים: זאת חברה ישראלית, הבעלים יושבים בארץ.

משה קילים: יש לנו תחרות של סימנס, של AEG, של AT

יוסי מלכי: אבל אף אחד לא הזכיר משהו מאוד חשוב – נושא המחירים.

יוסי מלכי: כשיש יבואן אחד או שניים של מוצר מסוים, המחיר נקבע בידי היבואן.

יוסי מלכי: אין תחרות.

רן כהן: משרד התקשורת נותן יותר רישיונות יבוא מאשר - - -

קריאה: אם תרצו, אני גם אגיד לכם גם מי המתחרים.

רן כהן: כמה יבואנים?

קריאה: חמישה יבואנים.

רן כהן: הרבה.

רן כהן: אומרים לי שמשרד התקשורת נתן הרבה רישיונות ייבוא.

רן כהן: תודה רבה.

רן כהן: חבל על הזמן, לא נגמור את התקנות.

רן כהן: זה הסיכום שלי.

רן כהן: אני מאוד מקווה ששר התקשורת לא ימשוך את התקנות.

שמרית שקד גיטלין: בעצם מה שצריך לכתוב הוא שההוראה הקבועה היא שיצטרכו שני דגמים, והוראת השעה היא שבשנתיים עד 1 בינואר 2011 יצטרכו רק דגם אחד.

רן כהן: יפה.

רן כהן: זה הסיכום.

שמרית שקד גיטלין: אז בסעיף 4 נכתוב שיציעו שני דגמים לפחות מכל דבר, ואנחנו נכתוב בסעיף 10 או 11 הוראת שעה שעל אף האמור, בשנתיים הקרובות, זה רק דגם אחד.

ליאת גלזר: אנחנו חוזרים על הבקשה שלנו שתיקבע נקודת בדיקה, כמו שעושים בוועדות אחרות.

ליאת גלזר: המשרד יחויב לבדוק את התקנות בעוד שנתיים.

רן כהן: תאמיני לי, אני אגיד לשר שלך שייתן לך פרס על מסירות ועל נאמנות, אבל אני לא מקבל את זה.

ליאת גלזר: לא, אנחנו באמת לא חושבים שזה- - -

רן כהן: ההשפעה שלנו היא בכך שאנחנו רוצים שהדברים יהיו יותר טובים.

רן כהן: תודה.

דורי צ'יקו: אני רוצה להעיר לגבי אחד הסעיפים שפשוט לא קיים היום בכלל.

דורי צ'יקו: הוא קיים באופן חלקית – סעיף ג(2) – אפשרות להשמעת תוכן הצג, המקשים והתפריטים בו.

דורי צ'יקו: בנייד לא קיים הדבר הזה, אלא דבר חלקי,שלטעמנו,צריך לספק, מכיוון שהוא נותן פתרון לגבי התפריטים החשובים, אבל לא נותן פתרון לגבי כל תפריטי המכשיר.

דורי צ'יקו: לדוגמה, אי אפשר לשנות את סוג הצלצול בהשמעה קולית כזאת.

דורי צ'יקו: אפשר לשנות את סוג הצלצול, אבל לא בהשמעה קולית.

רן כהן: הבנתי.

רן כהן: תודה רבה, מה התשובה שלך, ליאת?

ליאת גלזר: לא הבנתי את השאלה.

רן כהן: זאת לא שאלה, הוא קבע קביעה.

דורי צ'יקו: אנחנו מבקשים שבאפשרות להשמעת תוכן הצג, המקשים והתפריטים נציין משהו בסגנון "התפריטים העיקריים", "התפריטים המשמעותיים" או משהו כזה.

דורי צ'יקו: כי זה משהו שקיים.

דורי צ'יקו: מצאנו טלפון סלולרי שעושה את זה, אבל לגבי חלק מהתפריטים.

דורי צ'יקו: היצרן, כנראה, חשב שזה עונה על הצורך.

רן כהן: נשאיר את זה ככה, דורי.

רן כהן: לא כתוב "כל התפריטים".

רן כהן: אם נכתוב כמו שאתה רוצה הרגולטור יבדוק אותך.

דורי צ'יקו: אתה צודק.

דורי צ'יקו: אבל מקשים, למשל, אין בכלל, כי יוצאים מנקודת הנחה שברגע שיש ספרה חמש המובלטת אז לא מאוד חשוב שיהיה המקש.

קריאות: בטח שיש.

קריאה: בטלפון שלי זה נמצא.

דורי צ'יקו: אבל אצלך יש מקשים, אבל אין תפריטים.

דורי צ'יקו: השילוב לא קיים.

יוליה מרוז: אני מפלאפון.

יוליה מרוז: אנחנו לא מתווכחים על התכונות עצמן.

יוליה מרוז: התכונות עצמן קיימות, אבל הבעיה היא שבסעיף הזה השילוב של התכונות באותו מכשיר לא קיים כיום.

יוליה מרוז: יחד עם זאת, יש מכשיר אחד של "נוקיה", שהשקיעה במיוחד במכשיר, והוא כולל את מירב התכונות הנדרשות לאנשים עם לקויות שמיעה.

רן כהן: E-71?

יוליה מרוז: כן.

יוליה מרוז: יש בו סיוע קולי שכולל הקראת ספר ו הקראת ספר טלפונים וכמעט מכסה הכול.

יוליה מרוז: אבל, למשל, למרות הסיוע הקולי וסימון מקש הספרה 5 הם לא מצאו לנכון לשים שם הקראה קולית של המקשים.

רן כהן: זה נותן תשובה לדורי.

יוליה מרוז: בעצם יש קיבוע של שילוב תכונות, שהיה נחמד להמציא את זה, אבל לא בטוח שזה תואם את המציאות.

יוליה מרוז: אנחנו כבר לא באים ואומרים שזה לא קיים.

רן כהן: אני מודה לך.

רן כהן: אנחנו קיימנו את הדיון בסוגיה הזאת, בואו נתקדם.

אורנה ערן: יש כאן נציג לקויי הראייה.

ליאת גלזר: אני אשמח שראובן יתייחס.

ראובן בראון: אני מסרתי בזמנו לליאת – יש להם שני דגמים שעונים גם על העניין הזה.

יוליה מרוז: תתייחס בבקשה לכל התכונות יחד, אם אפשר.

ראובן בראון: אני לא מכיר את המכשיר שיש לך ביד, אבל אני מאמין שאם תשחקי עם האופציות שם הוא גם ישמיע- - -

דורי צ'יקו: אנחנו דיברנו עם היבואן שאומר שלא, אז יותר מזה אני לא יכול לעשות.

דורי צ'יקו: אני לא היצרן של המכשיר.

רן כהן: סליחה, אני לא אסכים שיפריעו לראובן, עם כל הכבוד.

רן כהן: דנים כאן בחוק לאנשים עם מוגבלות.

ראובן בראון: ככל שלמדתי לפני הישיבות האלה, ישנם שני מכשירים לסלקום, ויש כמה מכשירים לפרטנר שיודעים גם לדבר ולהגיד מה נלחץ, והם יודעים לקרוא את התפריטים.

ראובן בראון: אני מניח שבמכשיר הקטן פה יכול להיות שאפילו היבואן לא יודע שיש לו האופציה הזאת, אבל אני שאלתי בפירוש אנשים, והם אמרו שכל מקש שנלחץ אומר את התוכן שלו.

דורי צ'יקו: אפשר לציין את השמות של הדגמים, כדי שנוכל לבדוק את זה?

דורי צ'יקו: כי אנחנו לא מצאנו כזה דבר וגם לא היבואנים.

רן כהן: תבדקו את זה אחרי הישיבה.

רן כהן: תודה רבה.

דורי צ'יקו: אבל אם קובעים משהו על בסיס המידע הזה זה קצת בעייתי.

רן כהן: תודה רבה.

רן כהן: אנחנו מתקדמים לסעיף ד.

ליטל שוורץ: הקראת סעיף 4ד:

ליטל שוורץ: (1) מקשים המתאימים לשימוש של אנשים עם מוגבלות בהפעלת הידיים, לרבות מקשים גדולים; (2) אפשרות לחיוג למספרי טלפון מוגדרים מראש באמצעות מספר מקוצר; (3) בציוד קצה נייד - אפשרות לחיוג מופעל קול.

ליטל שוורץ: (4) אפשרות לנהל שיחות ללא צורך באחיזת השפופרת באמצעות רמקול (HANDSFREE SPEAKER PHONE)

קריאות: זה קיים.

רן כהן: מישהו מערער על זה?

רן כהן: ליאת אפילו לא צריכה להסביר, זה ברור מאליו.

מיכל רימון: יש קטגוריה נוספת שדיברנו עליה לגבי ציוד קצה המיועד לאנשים עם מוגבלות קוגניטיבית.

רן כהן: אבל לא הגענו לזה עדיין.

מיכל רימון: זה לא מופיע.

רן כהן: בסעיף ד'?

מיכל רימון: זה צריך להיות בסעיף ה'.

מיכל רימון: יש קטגוריה נוספת.

רן כהן: עוד לא גמרנו את כל הסעיף.

ערן טמיר: זה צריך להיות כאן, כי זה המשך.

ערן טמיר: יש פה מנייה של מכשירים שמותאמים ללקויות ספציפיות, וזאת עוד לקות.

רן כהן: תודה.

רן כהן: מיכל, תנמקי, בבקשה.

מיכל רימון: אנחנו מדברים על אנשים עם מוגבלות קוגניטיבית.

מיכל רימון: אנחנו דיברנו על טלפון עם תמונות שאני יודעת שהסברתי עליו.

מיכל רימון: כלומר במקום להתחיל להסתכל בתפריטים של ספר הטלפונים או לחייג מספרי טלפון ארוכים, יש תמונה של אמא, של אבא, של דוד – לוחצים על התמונה ומגיעים ליעד המבוקש.

רן כהן: זאת אומרת, זה קיים, אז למה זה לא כלול בסעיפי המשנה?

ליאת גלזר: זה לא מופיע מכיוון שלא היינו בטוחים שזה קיים.

אורנה ערן: זה קיים, יש לזה אפילו מחיר.

רן כהן: אורנה אומרת שזה קיים.

רן כהן: את מוכנה להכניס את זה?

ליאת גלזר: אנחנו לא מתנגדים.

רן כהן: היועצת המשפטית תקרא את הנוסח שהיא ממציאה במקום.

רן כהן: אם הוא יתקבל זה יהיה הנוסח.

מיכל רימון: עד כמה שאני יודעת זה קיים בנייח, אבל אני לא יודעת שזה קיים בנייד.

קריאות: אנחנו גם לא מבקשים.

רן כהן: לא מבקשים.

רן כהן: רק בנייח.

שמרית שקד גיטלין: כל התקנות יהפכו לשני דגמים, אז גם זה יהיה: "שני דגמים לפחות של ציוד קצה נייח המיועד לאנשים בעלי מוגבלות קוגניטיבית שהוא בעל התכונה המפורטת להלן".

שמרית שקד גיטלין: איך לנסח את ההמשך?

ערן טמיר: אפשרות לחיוג מקוצר- -

שמרית שקד גיטלין: אבל היא דיברה רק על- -

ערן טמיר: זה שני דברים שצריכים להיות יחד.

ערן טמיר: יש פה שתי תכונות: אפשרות לחיוג מקוצר ולחצנים שהסימון על גביהם הוא באמצעות תמונה.

רן כהן: זה מספיק, מיכל?

רן כהן: מיכל רימון: כן.

רן כהן: ליאת, מקובל?

ליאת גלזר: לא מתנגדים.

רן כהן: טוב.

רן כהן: סעיף ה' הכתוב כאן הופך להיות ו'.

ליטל שוורץ: הקראת סעיף ה:

רן כהן: יש הערות?

רן כהן: לא? מקובל.

רן כהן: הסעיף הרשום ו' הופך להיות ז'.

יוסי מלכי: אפשר לסמן את זה על-ידי ייבוא כשזה בא מחו"ל.

יוסי מלכי: מי יסמן את זה בארץ?

יוסי מלכי: אנחנו מקבלים את זה as is.

רן כהן: תדרוש מהיבואן, והוא יביא את זה.

שמואל חיימוביץ': כמו ששמים מדבקה "כשר לפסח" על מוצר, אפשר גם את זה.

רן כהן: אני מוכן שהתקנות האלה יחולו על יבואנים בדיוק באותה מידה שהם חלים עליכם.

רן כהן: אין לי בעיה עם זה.

יוסי מלכי: מצוין.

רן כהן: אם משרד התקשורת יראה שזה לא חל, ויביא תיקון כדי שזה יחול.

רן כהן: אבל אני לא יכול בתקנות לשנות חוק.

רן כהן: אני צריך לתרגם את החוק דרך התקנות ולהפוך אותו לישים.

רן כהן: המשך הקראה, ליטל.

רן כהן: ליטל שוורץ: (סעיף ז' חדש): (ו) בעל רשיון יעמיד לרשות הציבור דגם של ציוד קצה לפי תקנות אלו, ויאפשר לאדם עם מוגבלות לנסות את דגם ציוד הקצה על מנת לבחון את נגישות ציוד הקצה עבורו, ללא תשלום.

שמרית שקד גיטלין: ליאת, את מדברת על התקופה שלפני הרכישה או אחריה?

ליאת גלזר: מאחר שאני חבר הכנסת היחיד פה אני צריך להבין מה אנחנו מאשרים כאן.

ליאת גלזר: מה דעתך שיהיה כתוב: "בעל רישיון יעמיד לרשות הציבור את הדגמים של ציוד הקשה לפי תקנות אלה.

ליאת גלזר: מדובר פה על הרבה דגמים, לא בדגם אחד.

קריאה: השאלה היא איפה הוא יעמיד את זה ; אני חושב שזה צריך להיות בחנויות המכר.

רן כהן: "לרשות הציבור" זה להעמיד את זה בכל החנויות.

קריאה: ושלא ישימו את זה רק בתל-אביב.

רן כהן: בדיוק.

שמואל חיימוביץ': רק במשרדי היבואן.

רן כהן: "רשות הדיבור" הכוונה היא להציג אותם בכל הארץ בכל החנויות הרלוונטיות.

שמרית שקד גיטלין: אני עדיין מציעה לכתוב "לפני הרכישה".

ליאת גלזר: כתוב "לנסות".

שמרית שקד גיטלין: אז מה, אני יכולה להגיד שאני מנסה ולהחזיר כי זה לא נראה לי.

מיכל רימון: ואז את נשארת עם זיכוי.

ליאת גלזר: הכוונה הייתה שיהיה טסטר, כמו הטסטר של הבושם שמנסים בסופר-פארם.

רן כהן: זאת הכוונה "לפני הרכישה", אז מה הבעיה לכתוב את זה?

מיכל רימון: זה רק השינוי שאתה אמרת עם הדגמים, לא סתם דגם.

רן כהן: אמרתי, הדגמים.

רן כהן: זה התיקון שגם ליאת לא התנגדה לו.

ליאת גלזר: הכוונה היא שבעל הרישיון נדרש לתת מספר דגמים, לפי התקנות האלה.

רן כהן: אבל פה מדובר על העמדה לרשות הציבור.

רן כהן: זאת לא הבחינה בסוף של כל הדגמים.

רן כהן: בסוף כל אחד בא ובוחר את הדגם שלו.

מיכל רימון: אז אולי "דגם של ציוד הקצה"?

רן כהן: הדגמים של ציוד הקצה.

רן כהן: תודה רבה.

שמואל חיימוביץ': אני רק רוצה להיות בטוח שברור שזה לא יהיה במשרדי היבואן.

רן כהן: "לרשות הציבור" זה צריך להיות פרוס בכל רחבי הארץ.

ערן טמיר: הוא מתכוון שזה לא יהיה רק בנקודה אחת.

שמואל חיימוביץ': תאר לך שבאילת אומרים לו לבוא לתל-אביב כדי לראות.

רן כהן: אתה מציע לכתוב "בכל רחבי הארץ"?

שמואל חיימוביץ': בפיזור גיאוגרפי סביר.

רן כהן: אפשר לכתוב בכל חנויות המכר?

מיכל רימון: הרעיון הוא שוויון.

ערן טמיר: בכל נקודות המכירה.

ליאת גלזר: הנורמה הקבועה בכך שכתוב "יעמיד לרשות הציבור" היא כמו שמפרשים כל חקיקה בהתאם לתכלית שלה.

ליאת גלזר: אם יתברר שיש רק במשרדים - -

רן כהן: אבל, ליאת, מה אכפת לך, הרי זה אומר את מה שאת אומרת- -

קריאה: זה לא אותו דבר.

רן כהן: כדי למנוע עיוותים בואי נשים את זה בכל הארץ.

ליאת גלזר: יכול להיות שכולנו נסכים שאם יש שתי נקודות מכירה באותה עיר לא צריך בכל נקודה.

שמואל חיימוביץ': יש לי הצעה.

שמואל חיימוביץ': אפשר לדבר על טווח של נסיעה עד לאותו מקום שזה מוצע?

ליאת גלזר: אפשר להגיע לתוצאה הזאת באמצעות פרשנות של הנורמה שקבועה היום של "יעמיד לרשות הציבור".

שמואל חיימוביץ': פרשנות תגיע לבית משפט, וזה ייקח שנים.

שמואל חיימוביץ': אפשר לקבוע את זה כאן.

שמרית שקד גיטלין: אולי נכתוב "בפריסה ארצית"?

רן כהן: נוסיף "בכל נקודות המכירה".

ליאת גלזר: לא.

ליאת גלזר: "בפריסה ארצית".

רן כהן: אני מסכים ל"בפריסה ארצית".

איילת כהן מעגן: ואם אין לי חנות שם?

רן כהן: תפתחי חנות.

רן כהן: אם הייתי מנכ"ל בזק לא הייתי סובל שיש יישוב שאין בו חנות.

ליאת גלזר: "בנקודות המכירה בפריסה ארצית".

שמואל חיימוביץ': בלי "ה" – בנקודות מכירה.

רן כהן: אני קורא: "בעל רישיון יעמיד לרשות הציבור בפריסה ארצית את הדגמים של ציוד הקצה, לפי תקנותינו".

מיכל רימון: בנקודות מכירה קיימות.

שמרית שקד גיטלין: כשאנחנו כותבים תקנות או חוק אנחנו לא כותבים כל דבר.

קריאה: אבל את עלולה לחייב אותי פה להקים חנות.

שמואל חיימוביץ': מה פתאום.

מיכל רימון: הרעיון הוא שאנחנו מדברים על שוויון, וכולנו יושבים סביב השולחן הזה כדי לקדם את זה.

מיכל רימון: אני מבינה שלא בכל נקודת מכירה יכול להיות סטוק לאותם מכשירים, אבל בכל נקודת מכירה שאני מגיעה אליה כדי לראות טלפונים אני רוצה שתהיה לי אפשרות- -

קריאה: לכן "נקודות מכירה בפריסה ארצית".

איילת כהן מעגן: בלי "בפריסה ארצית".

מיכל רימון: נקודות המכירה הן בפריסה ארצית.

איילת כהן מעגן: "נקודות המכירה הקיימות".

מיכל רימון: לפחות שתהיה אפשרות לטסטר הזה.

רן כהן: אם לבזק יש בתל-אביב יפו חמש נקודות מכירה, זה נעשה בהיגיון, כי הם רוצים שמי שקרוב לרמת אביב, יקנו ברמת אביב, וביפו – ביפו וכדומה.

רן כהן: למה לא בכל נקודות המכירה?

ליאת גלזר: לדעתי, לא נכון לדרוש את זה ברזולוציה הזאת.

רן כהן: למה אני צריך לבקש מישהו מיפו לנסוע עד רמת אביב?

ליאת גלזר: עשינו פה משהו שלא קיים; בדיני הצרכנות הרגילם אין חובה לאפשר ללקוח להתנסות במוצר לפני שקנה אותו.

רן כהן: אבל כל מה שרושים בחוק השוויון הוא שתהיה זמינות בכל מקום.

רן כהן: זה לב לבו של החוק הזה.

שמרית שקד גיטלין: אפשר לכתוב "בנקודות המכירה", זה יהיה בסדר?

ליאת גלזר: גם כשאני הולכת לקנות חולצה לא תמיד - - -

רן כהן: זה תלוי במה שהחברה רוצה.

שמרית שקד גיטלין: אז נכתוב "בנקודות המכירה", ולא נכתוב "בכל נקודות המכירה".

רן כהן: שמרית פתרה לנו את העניין.

רן כהן: תודה רבה לשמרית.

רן כהן: אז הנציב ירוץ מנקודת מכירה אחת לאחרת כדי לוודא שזה ישנו.

קריאות: בתנאי שהן נגישות.

רן כהן: נכון.

שמרית שקד גיטלין: דרך אגב, כתוב בתקנה 8 שצריך להיות רשום באינטרנט באלו נקודות מכירה בדיוק זה ניתן.

רן כהן: תודה.

רן כהן: מתקדמים לסעיף 5: התאמות נגישות בשירותי טלפוניה.

ליטל שוורץ: הקראת סעיף 5:

ליטל שוורץ: (1) שירות הודעות מסר קצר (SMS), ככל שהוא ניתן, לאנשים עם מוגבלות בראייה, באמצעות טכנולוגיה הממירה אותות כתב לאותות שמע ("text to speech"), או באמצעי טכנולוגי אחר;

שמרית שקד גיטלין: השינוי הוא רק מחיקת המילה "לרבות" והוספת "orientated".

ליאת גלזר: בעקבות הדיון שהתקיים פה בפעם שעברה חשוב להבהיר שלא מדובר על ממסור אנושי, כלומר מוקדן שמקבל ממך את המסרון ומעביר, אלא מדובר על צינור טכנולוגי.

ליאת גלזר: .

רן כהן: הערות?

רן כהן: יש מחלוקת?

איילת כהן מעגן: - - -

רן כהן: תמיד פותרים לי בעיות, והיום עושים צרות.

איילת כהן מעגן: גם בתחום המסרונים אנחנו, כידוע, לא ממש אימפריה.

ליאת גלזר: אתם היחידים שיש להם נציגים.

ליאת גלזר: זה קיים לנו בעברית, וכאמור, הדובר נשמע כאילו הוא לקחת משהו לפני שהוא דיבר.

ליאת גלזר: זאת הטכנולוגיה.

ערן טמיר: אנחנו רוצים לחייב את זה גם אצל חבר אחרות.

איילת כהן מעגן: זה נשמע לא טוב, אבל זה לא קיים בערבית.

רן כהן: אז שיהיה.

איילת כהן מעגן: שוב, אנחנו פונים לגורם הלא נכון- -

רן כהן: מה לעשות, יש אנשים עם מוגבלויות שהם דוברי ערבית.

ערן טמיר: הטענה הזאת היא טענה נגד החוק.

ערן טמיר: איפה הם היו כשהחוק נחקק?

ערן טמיר: אני לא מצליח להבין למה כל פעם מעלים טענות שקשורות בכלל לחוקים.

איילת כהן מעגן: היינו וקיבלו את כל ההערות שלנו.

רן כהן: איילת, רק להסב את תשומת לבך.

רן כהן: אם אני לא טועה אנחנו בפיגור של שנתיים ומשהו בתקנות.

רן כהן: אבות החוק כבר לא יושבים פה.

רן כהן: אני ירשתי מהם ירושה שאני מאוד גאה עליה, אבל לא אני ייסדתי אותה.

ערן טמיר: - - -

רן כהן: הנה, יש פה אנשים כל-כך זקנים כמו ערן שזוכרים את דור המדבר.

דורי צ'יקו: יש הערה אחת שהיא רלוונטית גם לסעיף קטן 1 וגם לסעיף קטן 2.

דורי צ'יקו: בסעיף קטן 2 הוסיפו בסוף: "שירות, כאמור, יכול שבאישור השר יסופק - -

רן כהן: נגיע לזה.

דורי צ'יקו: זה פשוט רלוונטי גם לסעיף 1.

דורי צ'יקו: אחד מהשניים: או למחוק את זה משניהם כי השר יכול לעשות את זה בכל מקרה או לכתוב את זה גם בסעיף קטן 1.

רן כהן: לא הבנתי כלום.

שמרית שקד גיטלין: הוא רוצה שבפסקה 1 יהיו המילים: "בלי לגרוע מהוראות כל דין, שירות כאמור יכול שבאישור השר יסופק בידי מספר בעלי רישיונות".

דורי צ'יקו: נכון.

שמרית שקד גיטלין: - - - הוא רוצה הוראה דומה.

רן כהן: לטובתי, רק כדי שאבין את העניין, נעבור לסעיף 2, ואחרי שאבין במה מדובר אני אסכים שתחזור לסעיף 1.

רן כהן: בבקשה, אדוני.

לירון גולדנברג: אני מדבר בשם מירס, לא בשם כל חברות הסלולר.

לירון גולדנברג: אנחנו פנינו לחברה היחידה שמספקת את השירות בארץ ל-text to speech.

לירון גולדנברג: היא זאת שגם סיפקה את האפליקציה הזאת לבזק – קוראים לה "טלמסג'".

לירון גולדנברג: מנהל המוצר הזה אומר שהמוצר הזה רע מאוד, הוא לא משרת את האנשים בעלי המוגבלויות.

רן כהן: אז מי קונה אותו?

לירון גולדנברג: אנחנו.

לירון גולדנברג: אתם מטילים עלינו אחריות לקנות אותו.

לירון גולדנברג: אין לנו ברירה, אלא לקנות אותו.

רן כהן: אתם לא צריכים לקנות אותו.

לירון גולדנברג: אנחנו צריכים לקנות אותו.

רן כהן: אתם צריכים להציג אותו לאנשים בעלי מוגבלות.

לירון גולדנברג: כדי להציג אותו אנחנו צריכים לשים במרכז המחשוב שלנו פונקציה מסוימת כדי שזה יקרה, ואנחנו קונים אותו, לא בעלי המוגבלות.

לירון גולדנברג: אנחנו קונים אותו, והם משתמשים בו ללא תשלום.

קריאה: - - -

לירון גולדנברג: אולי מישהו ירצה להשתמש בו, סליחה על הניסוח הלא מדויק.

לירון גולדנברג: הם אומרים שהמוצר הזה הוא מאוד לא מוצלח.

לירון גולדנברג: לדוגמה, כאשר שולחים SMS שיש בה טעות כתיב המערכת לא יודעת לתרגם אותו מילולית.

לירון גולדנברג: זה הרי הופך ממלל לשמע, והמערכת לא יודעת לתרגם אותו.

לירון גולדנברג: או אם יש רווח מיותר בהודעת טקסט, המערכת הזאת שאתם מטילים עלינו לקנות לא יודעת מה לעשות.

לירון גולדנברג: יש חברה אחת כזאת בארץ שעושה את זה כיום.

רן כהן: הבנתי, מה התשובה שלכם, ליאת?

ליאת גלזר: שיפתחו.

רן כהן: זאת לא בעיה?

קריאות: - - -

שמואל חיימוביץ': אל תנסו להסביר לנו למה לא צריך לאמץ את ה-text to speech אפילו במצב המוגבל שהוא נמצא.

שמואל חיימוביץ': יש אחריות מסוימת גם למי שכותב את המסרון, ואם הוא שם שם רווח מיותר ובגלל זה ההודעה לא עוברת אף אחד לא יבוא בתלונות.

שמואל חיימוביץ': יש צורך לפתח ולשפר את המוצר הזה בלי קשר למה שאנחנו מדברים פה כי המוצר הזה הוא רלוונטי להרבה שימושים אחרים, והיה מן הראוי שיימצא גם גורם ממלכתי כדוגמת משרד האוצר ומשרד הרווחה שישקיע בשיפור המוצר.

שמואל חיימוביץ': אבל לא כאן המקום לדבר על זה.

רן כהן: אני מסכים לגמרי עם שמואל חיימוביץ', כי אם ייקחו אתכם לבג"ץ אתם תאמרו, שזה מה שיש, זה מה שהחוק חייב אתכם, ולכן זה מה שנתתם.

לירון גולדנברג: היום הוועדה עומדת לאשר היום בלעדיות לחברה לספק שירות שהיא אומרת שהוא לא טוב.

לירון גולדנברג: אז שתדע, למען הגילוי.

קריאה: סטארט-אפ.

רן כהן: או כל חברה אחרת שתייצר.

לירון גולדנברג: אין היום.

רן כהן: אולי תקום.

לירון גולדנברג: אולי תקום, לא יודע.

רן כהן: בסדר, זה קיים באנגלית, וישימו איזושהי תוכנה שתתרגם את זה לעברית, והכול יהיה בסדר.

לירון גולדנברג: אף על פי ששנתיים עוסקים בחוק כדאי לבדוק איזה שירותים אתם מכריחים אותנו לשים למען אנשים בעלי מוגבלויות.

לירון גולדנברג: אין לנו בעיה עם זה, אבל שזה יהיה שירותים שבאמת ייתנו את האפקט האמיתי, ולא סתם להטיל עלינו אחריות לא רלוונטית.

לירון גולדנברג: הצעת המחיר הזאת של מירס באופן ספציפי היא חצי מיליון דולר.

לירון גולדנברג: עבורנו מדובר על סכום ניכר, במיוחד כאשר ההערכה שלנו היא שמספר הלקוחות בעלי מוגבלות שבאמת יעשו שימוש במוצר הזה היא בין חמישה לעשרה לקוחות.

קריאה: הנושא הזה כבר נדון בישיבות קודמות, זה לא מסוג הדברים לפתוח פה.

לירון גולדנברג: אז מה?

לירון גולדנברג: אתה לא מאפשר לי לדבר?

לירון גולדנברג: אני לא מבין מה הבעיה.

לירון גולדנברג: אני מבקש להציע; אנחנו לא חברה שמגלגלת מיליארדים, והטלת אחריות כספית גדולה ושירות לא טוב תגרום לנו לנזק אדיר.

לירון גולדנברג: אני מציע שלפחות לגבי השירות הזה, אם גם לא מאפשרים לספק אותו דרך בעלי רישיונות אחרים, שתיעשה החרגה מסוימת למספר משתמשים או למספר מנויים שקיימת היום.

רן כהן: אתם מוכנים לזה, משרד התקשורת?

ליאת גלזר: להחרגה לא.

רן כהן: גם אני לא.

רן כהן: הבקשה לא התקבלה.

שמרית שקד גיטלין: יש לך בכל זאת תגובה למה שהוא אומר?

ליאת גלזר: כן.

לירון גולדנברג: המשרד בדק, שייתנו דוגמות לעוד.

רן כהן: הם לא יכולים לשתף פעולה עם חברות אחרות?

ליאת גלזר: לא בעניין הזה.

ליאת גלזר: לגבי העניין הזה שמעתי על זה בפעם הראשונה היום.

ליאת גלזר: אנחנו לא חושבים שנכון לתת פטור או חריג לחברות קטנות.

ליאת גלזר: יש מסלול של נטל כבד מדי בחוק.

ליאת גלזר: אם אנחנו בעולם שמירס חייבת לעשות את זה לבד, ובשבילה זה מהווה נטל כבד מדי, אז יש לה פטור מכוח חוק השוויון.

שמואל חיימוביץ': מדוע שמשרד התקשורת לא ירכוש את הזכויות, יפתח את זה למוצר טוב יותר ויעמיד את זה לרשות כולם?

לירון גולדנברג: רעיון מצוין.

ליאת גלזר: מתקציב משרד התקשורת?

שמואל חיימוביץ': כן.

ליאת גלזר: תפקיד משרד התקשורת הוא להיות רגולטור של שוק התקשורת, ולא להיות סטארט אפ.

ליאת גלזר: אם משרד האוצר ייתן לי תקציב לזה, בכיף.

רן כהן: משרד התקשורת יצטרך להיות מי שיפתור את הבעיה.

ערן טמיר: לפחות מבחינת הנציבות אין לנו התנגדות.

ערן טמיר: העלות הגדולה שנציג מירס דיבר עליה היא עלות הפיתוח.

ערן טמיר: לנו אין התנגדות.

ערן טמיר: יכול להיות שמכוח דברים אחרים למשרד התקשורת יש התנגדות, אבל לנו אין התנגדות שהם יפתחו את זה יחד.

רן כהן: זה בדיוק מה שאמרתי לליאת.

ליאת גלזר: דורי, אתה התכוונת למתן השירות או לפיתוח?

דורי צ'יקו: למתן השירות.

דורי צ'יקו: נניח שנשלח עכשיו מסרון ללקוח שאנחנו יודעים שהוא בעל מוגבלות בראיה המסרון הזה יועבר לחברה כלשהי שתהיה לה המערכת, היא תעשה את התרגום, וכל המפעילים מן הסתם יתחברו למערכת הזאת ויעבירו את זה הלאה.

דורי צ'יקו: אני לא אומר שזה דבר פשוט, ואולי הנושא הזה גם ייפול כי אולי תהיה עלות גדולה עוד יותר כי כל מסרון עובר דרך זה, אבל זה עניין של כמויות.

זאב רז: זה במקום תוכנה?

דורי צ'יקו: חברה אחת רק תקנה את המערכת.

שמואל חיימוביץ': אתה בעצם מציע לחבר את 1 ואת 2 ולחייב את 2 לעשות גם את 1.

קריאות: לא, לא.

מיכל רימון: זה עניין של פרטיות.

מיכל רימון: אמרנו שלא.

שמרית שקד גיטלין: הוא מציע שהם יוכלו לספק את הרישיונות- - -

דורי צ'יקו: אגב, להבנתנו, השר יכול לאשר את זה גם אם זה לא יעבור.

ליאת גלזר: אנחנו לא מתנגדים.

ליאת גלזר: אבל, כמובן, זה כפוף לאישור כל דין, כשהכוונה היא בעיקר לרשות להגבלים עסקיים.

רן כהן: ברור.

שמרית שקד גיטלין: אז אנחנו פשוט מעתיקים את אותה סיפא של פסקה 2: "בלי לגרוע מהוראות כל דין, שירות כאמור, יכול שבאישור השר יסופק בידי מספר בעלי רישיון במשותף".

רן כהן: בסדר גמור.

קריאה: מסרון הם לא יכולים לשלוח ביחד.

שמרית שקד גיטלין: הם יכולים.

רן כהן: אני לא רוצה להיכנס לטכנולוגיה הזאת האם הם יכולים יחד או לא יכולים.

רן כהן: אם הם יכולים טכנולוגית לפתח את זה יחד או לספק את זה, בבקשה, אין לי בעיה עם זה.

רן כהן: סעיף קטן 2, בבקשה.

שמרית שקד גיטלין: אתה מאשר את 1 עם התוספת שהקראנו?

רן כהן: כן.

רן כהן: מאושר.

ליטל שוורץ: הקראת סעיף 5(2).

ליטל שוורץ: (2) מוקד שירות תיווך טלפוני להעברת מסרים באמצעות מוקדן לאספקת שירותי טלפוניה בזמן אמת לאנשים עם מוגבלות בשמיעה או בדיבור ("relay services"); מוקד השירות יאפשר לאדם עם מוגבלות להשתמש בשירותי טלפוניה באופן דומה, ככל האפשר, לשירות טלפוניה בו משתמש אדם ללא מגבלה כאמור; השירות ינתן בכל ימות השנה ובכל שעות היממה; בלי לגרוע מהוראות כל דין, שירות כאמור יכול שבאישור השר יסופק בידי מספר בעלי רשיון במשותף.

רן כהן: יש בעיה עם זה?

איילת כהן מעגן: שמישהו יסביר מה התוספת אומרת, כי פרקטית אנחנו לא הבנו.

רן כהן: ליאת תסביר.

ליאת גלזר: זה נועד לתת מושג על התכלית להקמת המוקד.

ליאת גלזר: מה המוקד אמור לעשות דיברנו רבות.

ליאת גלזר: המוקד הזה אמור לאפשר לאנשים עם מוגבלות בשמיעה לנהל שיחת טלפון כמו אדם ללא מוגבלות.

ליאת גלזר: היום אדם עם מוגבלות רוצה להזמין גרר מאדם אחר, והוא עושה את זה השיחה הזאת באמצעות מוקדן שמממסר עבורו.

ליאת גלזר: התוספת שהוספה נועדה להגיד את מה שאמרתי עכשיו.

איילת כהן מעגן: גרר זה באמת מאוד מהיר, פשוט ואינפורמטיבי, אבל אם הוא רוצה לדבר עם אשתו על החינוך של הילדים, המוקדן אמור לתווך בשיחה הזאת?

קריאות: כן.

שמואל חיימוביץ': אם הוא מסכים לזה.

ליאת גלזר: זה תחליף לשירות טלפוניה שנועד לקשר בין אדם עם מוגבלות לאדם בלי מוגבלות.

דורי צ'יקו: זה שונה ממה שדיברו על זה בכל הישיבות הקודמות.

ליאת גלזר: זה שירות טלפון.

ליאת גלזר: זה התחליף.

איילת כהן מעגן: זה לא שירות טלפון.

דורי צ'יקו: לתווך בין אדם לבין הבנק זה שירות טלפוני?

דורי צ'יקו: זה שירות של חברות.

ליאת גלזר: זה תחליף.

ליאת גלזר: אנחנו הרי מדברים כאן על הקצאת שירותים לאנשים עם מוגבלות.

ליאת גלזר: זה האמצעי להנגשת השירות עבור אנשים עם מוגבלות.

שמואל חיימוביץ': זאת לא המצאה ישראלית.

אחיה קמארה: צריך להבין את העניין.

אחיה קמארה: מדובר כאן על אנשים שלא יכולים לשמוע בטלפון גם בלי כל עניין ההגברה.

אחיה קמארה: הרעיון הוא שבכל שעה ובכל יום הם יוכלו לתקשר כמו שאתה מתקשר.

אחיה קמארה: חוק השוויון קובע שוויון.

אחיה קמארה: אתה יכול לדבר עם אשתך, את יכולה לדבר עם בעלך, וגם אנשים חירשים רוצים לעשות את זה.

אחיה קמארה: לכן בארצות הברית ובאירופה יש שירות שנקרא relay service – יש מוקדן שמתווך בין שני הצדדים.

אחיה קמארה: זה יכול להיות גם מסרים כתובים או שפת סימנים.

לירון גולדנברג: מי מממן ומתפעל את השירות הזה?

אחיה קמארה: אתה.

לירון גולדנברג: מי עושה את זה בחו"ל, המפעילים הסלולרים?

רן כהן: המפעילים.

אחיה קמארה: בכל מדינה בארצות הברית יש השירות שלה.

לירון גולדנברג: כל מדינה מתוקנת צריכה לתת שירות כזה.

אחיה קמארה: לא.

שמואל חיימוביץ': אתה עדיין לא מבין את מהותו של חוק השוויון.

שמואל חיימוביץ': אנחנו מדברים על שוויון זכויות, לא - - -

אחיה קמארה: - - -

רן כהן: אחיה, אל תתאמץ.

רן כהן: חברים יקרים, החברות האלה מתקיימות כדי לשרת את כל האנשים ולגבות מהם כסף.

רן כהן: עכשיו הציעו לי להרצות באיזושהי אוניברסיטה.

רן כהן: הם גובים 27 אלף שקל מכל אחד, אבל יש שם 150 אתיופים שלומדים במחיר של 1,000 שקל.

רן כהן: שאלתי איך זה יכול להיות, והם אמרו שאלה שמשלמים 27 אלף מסבסדים את אלה.

רן כהן: אתם משרתים את כולם – בבקשה, השירות הזה יממן גם את העלות היקרה יותר שלכם לאנשים עם מוגבלות.

לירון גולדנברג: יש תקנה יותר נוחה.

לירון גולדנברג: בוא ניקח מכל מפעילי התקשורת- - -

רן כהן: תאמין לי, לא המצאנו את זה, זה קיים בעולם.

שמואל חיימוביץ': זה לא שוויון זכויות, זאת רווחה.

מאיר אטדג'י: (באמצעות מתורגמנית).

מאיר אטדג'י: אם אני רוצה לדבר עם אשתי, אבל היא נמצאת בבית; אבל אם אני רוצה לדבר עם אדם שומע, יש לי דרכים לדבר איתו – באימייל או במסרון.

מאיר אטדג'י: אבל אם הוא רוצה עכשיו משהו דחוף, אין לי דרך לדבר אתו.

מאיר אטדג'י: התקשורת היא כמו מתווך בו-זמנית.

מאיר אטדג'י: אם אתה רוצה להגיד משהו, מיד אתה מתקשר למרכז, והמרכז מתקשר אליי.

מאיר אטדג'י: המוקדנית יושבת שם, מסתכלת ושומעת, ומתקתקת לי מיד את מה שאתה רוצה.

מאיר אטדג'י: זה כמו בצ'אטים או מסרונים.

רן כהן: תודה רבה, מאוד משכנע.

שמרית שקד גיטלין: כלומר, גם אנשים בלי מוגבלות יכולים להתקשר לאנשים עם מוגבלות.

אורנה ערן: זה הרעיון – הקשר בין אנשים חירשים לבין אנשים שומעים.

אורנה ערן: זה התיווך.

דורי צ'יקו: רק לגבי מה שאמרתם בסוף:

דורי צ'יקו: מדובר על שירות שניתן גם לחירש עצמו שיפנה למוקד וגם לבן אדם אחר.

דורי צ'יקו: זה בעצם פתוח לכל אזרחי ישראל.

דורי צ'יקו: קודם נציג מירס דיבר על עלויות – זה כבר עלויות מטורפות- -

ערן טמיר: השיחה היא לא חינם.

ערן טמיר: זאת גם לא הכוונה.

ערן טמיר: השיחה עולה כסף רק כשיחה רגילה.

דורי צ'יקו: מה קורה עם אנשים שרוצים להציק?

דורי צ'יקו: זה לצערי, קורה.

ליאת גלזר: צד אחד בשיחה חייב להיות בעל מוגבלות.

דורי צ'יקו: איך אני יודע?

דורי צ'יקו: זה יכול להיות לקוח של מפעיל אחר.

דורי צ'יקו: אני לא יודע אם הוא עם מוגבלות.

ליאת גלזר: אתה גם לא יודע אם ההוא שפונה אליך במסרון הוא באמת בן אדם עם מוגבלות.

דורי צ'יקו: זה אני יכול לדעת דרך המערכות שלי כי הוא לקוח שלי.

ליאת גלזר: אבל גם הנמען הוא לקוח שלך.

דורי צ'יקו: אבל הוא לקוח בלי מוגבלות, ואני לא יודע אם הוא פונה ללקוח עם מוגבלות.

אחיה קמארה: למה שהוא יעשה את זה?

דורי צ'יקו: מכיוון שאנחנו חיים את זה.

דורי צ'יקו: אנחנו רואים מי מתקשר למוקד שירות.

אחיה קמארה: בשביל מה אם הוא יכול לשמוע?

דורי צ'יקו: למה הרבה אנשים מתקשרים למוקד שירות לקוחות אף על פי שהם לא באמת צריכים לדבר עם אף נציג שירות?

דורי צ'יקו: כי הם רוצים להעביר את הזמן בשעת לילה מאוחרת.

דורי צ'יקו: זה דבר נפלא.

אורנה ערן: אבל אתם מחויבים בשירות לקוחות, ואתם לא מבטלים את זה.

שמואל חיימוביץ': מי שרוצה לעשות את זה, עושה את זה ממילא.

רן כהן: תודה רבה.

רן כהן: סעיף 6, בבקשה.

ליטל שוורץ: הקראת סעיף 6:

רן כהן: שיעבור כבר סעיף אחד בלי הערות, אפשר לקבל את זה?

ליאת גלזר: יש כאן מילה מיותרת – "לפי".

רן כהן: נכון.

רן כהן: המילה "לפי" יורדת.

רן כהן: הסעיף מאושר.

רן כהן: סעיף 7 – איסור הטלת תשלום בשל ביצוע התאמות נגישות.

ליטל שוורץ: הקראת סעיף 7:

רן כהן: איילת, מקובל?

רן כהן: הסעיף מאושר.

רן כהן: סעיף 8, בבקשה.

ליטל שוורץ: 8.

ליטל שוורץ: בעל רשיון יפרסם ברבים את התאמות הנגישות שהוא מבצע על ידו לפי תקנות אלה, לרבות באתר האינטרנט של בעל הרשיון; פרסום התאמות הנגישות יכלול, בין היתר, את דגמי ציוד הקצה הנגישים לפי תקנה 4 כולל פירוט התכונות הנדרשות המתקיימות ומחירם בכל דגם, נקודות המכירה של הדגמים האמורים וכן זכותו של אדם עם מוגבלות לפי תקנה 4(ו).

ליאת גלזר: זה יהיה 4(ז).

קריאה: מה זה "ברבים"?

קריאה: זה כמו שמוצגים המוצרים האחרים.

קריאה: אין פה משהו מיוחד.

שמרית שקד גיטלין: נכון.

אחיה קמארה: אנחנו סבורים שמשרד התקשורת צריך לקחת אחריות כאן, כמו שאמר מר חיימוביץ' קודם בהקשר אחר.

אחיה קמארה: כמו שהוא דואג לתת רישיון לכל טלפון שבא לארץ הוא ידרג את התאימות של הטלפונים, כך שכשאני קונה טלפון יהיה לי כתוב שם האם זה M3, M4 וכדומה, בלי קשר לשאלה האם זה דגם אחד או דגם שני.

אחיה קמארה: הם עושים את זה ממילא- -

ליאת גלזר: אנחנו ממש לא עושים את זה- -

רן כהן: רגע, שאחיה יסיים.

אחיה קמארה: יש להם קריטריונים מסוימים כאשר מייבאים לארץ טלפונים – רמת הקרינה, בטיחות – כל מיני דברים כאלה.

אחיה קמארה: אנחנו רוצים שמשרד התקשורת יהיה זה שגם קובע מה מידת ההתאמה של כל טלפון לאנשים בעלי מוגבלות.

רן כהן: שיהיה כתוב "באישור משרד התקשורת"?

אחיה קמארה: שיהיה כתוב: "התאימות היא M4, או M3".

ליאת גלזר: הוא רוצה דירוג מאוד ספציפי לגבי מאפיין אחד של תאימות למכשירי שמיעה.

ליאת גלזר: זה דירוג שקיים בארצות-הברית.

זאב רז: רק היצרן יכול לעשות את זה.

שמואל חיימוביץ': למה רק הוא?

זאב רז: רק היצרן יכול לעשות את זה.

ליאת גלזר: אחיה מוזמן לפנות לשר התקשורת ולבקש ממנו.

זאב רז: הנושא של T או M מוגדר לפי תקן.

זאב רז: רק האמריקנים טיפלו בזה, בשום מקום זה לא קיים חוץ מאשר שם.

זאב רז: מי שקובע במה זה עומד, מה בודקים, ואיך בודקים – יש תקן אמריקני שהגדיר את זה.

זאב רז: לנו אין התקן.

זאב רז: נקווה שפעם יאמצו אותו אחרת אין כלום כאן.

זאב רז: מי שכתב את התקן הזה הוא מכון התקנים האמריקני, ויש מעבדה שהוסמכה על-ידם, והיחיד שמקבל הסמכה שהם עומדים ב-T3 או ב-M4 זה היצרן.

זאב רז: היצרן מגיש את הדגם שלו לאותה מעבדה, עושה את כל הבדיקות שנדרשות לפי התקן ומקבל אישור שהוא עמד ב- T4.

זאב רז: משרד התקשורת- -

שמואל חיימוביץ': אתה כמשרד התקשורת יכול לבקש אישור של מכון התקנים האמריקני שבדק את המכשיר ומצא אותו מתאים.

שמואל חיימוביץ': כמו שאני כאדריכל דורש שיביאו לי שטיח מסוים שעומד בתקן של כיבוי אש.

אחיה קמארה: אתה במילא עושה את זה בדברים אחרים.

רן כהן: למה לא לערב בזה את מכון התקנים הישראלי?

שמואל חיימוביץ': כי אלה תקנים שלא- - -

דורי צ'יקו: כשמשרד התקשורת נותן אישור סוג שיבדוק גם במכון התקנים האמריקני.

קריאות: - - -

ליאת גלזר: אנחנו שוב חורגים ממסגרת התקנות.

ליאת גלזר: אפשר לפנות לשר התקשורת, ולבקש ממנו שבמסגרת הליכי אישור הסוג שהמשרד עושה ייבדקו עוד כמה פרמטרים.

אחיה קמארה: אבל למה זה חורג?

רן כהן: אני מציע לנציב לבדוק אפשרות לפנות לשר התקשורת בפנייה ישירה.

שמואל חיימוביץ': אנחנו גם יכולים לעשות את זה.

שמואל חיימוביץ': אבל מה נשמע יותר טבעי מאשר אם מישהו בא ומכריז שמכשיר מסוים מתאים וצריך להוכיח שהאמירה שלו לא באוויר.

שמואל חיימוביץ': שיוכיח את זה בדרך כלשהי.

שמואל חיימוביץ': הדרך להוכיח את זה הוא הרגולטור.

רן כהן: בוא נעשה את זה בדרך שליאת הציעה ביושר; שהנציב יפנה לשר התקשורת ויבקש את זה.

רן כהן: אין לי בעיה עם זה.

רן כהן: זה לא חייב להיות מוזכר כאן בתקנות.

ערן טמיר: בתקנות של נגישות אתר הכנסנו תקנה שמתייחסת- -

רן כהן: ערן, בוא אני אעשה לכם את זה קצר: תפנו אתם למשרד התקשורת, ואם תביאו באחת הישיבות הקרובות להוסיף את זה לתקנות האלה, אני אעשה זאת.

ערן טמיר: לא.

רן כהן: בהסכמה.

ליאת גלזר: קודם כול נבין מה רוצים להציע.

ליאת גלזר: דבר שני, זה באמת לא בתקנות האלה.

ליאת גלזר: המסלול של אישורי סוג והטיפול בציוד קצה מוסדר ברובו מכוח פקודת- - - ולא מכוח חוק התקשורת.

רן כהן: לפחות זה ישנו בתקנות האלה.

לירון גולדנברג: גם מוקד טלפוני לא בתקנות, אבל הוא נכנס, אז גם אתם תעשו משהו למען המוגבלים.

רן כהן: בסדר, רבותיי, זה הסיכום שלי: הנציב יפנה לשר התקשורת.

רן כהן: ירצו להביא את זה לכאן בהסכמה משותפת – בבקשה; אם לא – זה יישאר בדרך שבה הנציב והשר יפתרו את הבעיה.

שמרית שקד גיטלין: באחד הדיונים נתבקשנו לנסח סעיף שמבהיר שהתקנות האלה לא גורעות מחובות אחרות שיש על בעל הרישיון לפי תקנות נגישות שירות.

שמרית שקד גיטלין: אם בתקנות נגישות שירות תהיה חובה להנגיש את המקום, כמו למשל, את מרכז השירות של פלאפון או של סלקום, כפי שתהיה חובה להנגיש כל מתנ"ס או סופרמרקט או מכולת אחרים- -

רן כהן: נכון, אתם זוכרים שביקשתי את זה.

רן כהן: תקראי את הנוסח.

שמרית שקד גיטלין: הנוסח הוא כזה: "אין בהוראות תקנות אלו כדי לגרוע מחובותיו של בעל רישיון, לפי הוראות מכוח סעיף 19(ב)(א) לחוק".

שמרית שקד גיטלין: זה הסעיף שמסמיך את השר להנגיש את תקנות הנגישות.

רן כהן: אני מקווה שאין התנגדות.

רן כהן: יפה.

ליאת גלזר: יש משהו בניסוח של סעיף 8 שלא כתוב פה.

ליאת גלזר: "פרסום התאמות הנגישות יכלול, בין היתר, את דגמי ציוד הקצה הנגישים לפי תקנה 4, כולל פירוט התכונות הנדרשות המתקיימות בכל דגם ומחירו".

ליאת גלזר: זה מה שצריך להיות.

רן כהן: בסדר גמור.

מיכל רימון: ההערה שלי היא גם לגבי תקנה 8.

מיכל רימון: אני שמחה שאנחנו מתקרבים לסוף התקנות האלה ומברכת על כך.

מיכל רימון: אבל במיוחד כשאנחנו מסתכלים על התקנה הבאה שמדברת על התחילה, אם בסעיף 8 לא ידרשו שאתר האינטרנט שבו מפרסמים את זה יהיה נגיש, ולא ידרשו שנקודות המכירה יהיו נגישות, בעצם אנחנו דוחים את התחולה- -

רן כהן: אבל זה נגישות השירות.

מיכל רימון: נכון.

מיכל רימון: אבל אנחנו רואים בשטח כמה זמן לוקח, ואנחנו לא רואים את הסוף של תקנות השירות.

מיכל רימון: ההצעה שלנו היא קצרה: יש תקן בינלאומי שנקרא "הנחיות WAI של גוף התקינה W3C".

מיכל רימון: זה משהו שקיים ומקובל בעולם.

מיכל רימון: לפחות לתת טווח של שנה לחברות הטלפוניה שידאגו שאתר האינטרנט שבו מפרסמים את העניין הזה יהיה נגיש, לפי ההוראות הכלליות האלה.

מיכל רימון: ברגע שתקנות השירות תיכנסנה לתוקף זה יחול.

שמרית שקד גיטלין: אולי תקנות נגישות השירות יהיו אפילו כבר לפני תום השנה.

מיכל רימון: הלוואי.

רן כהן: אני מאוד רוצה ללכת לקראתך.

רן כהן: אני מציע שלא ניכנס לזה כרגע.

רן כהן: נחכה בכל זאת לתקנות נגישות השירות, ושם זה צריך להיות מטופל.

ליאת גלזר: גם מבחינה עקרונית אנחנו לא חושבים שזה נכון שמכיוון שאנחנו הראשונים שהגשנו - - -

רן כהן: זה לא מקובל עליי.

שמואל חיימוביץ': פה זה מאוד רלוונטי.

ליאת גלזר: ובבנק זה לא רלוונטי?

שמואל חיימוביץ': לא.

ערן טמיר: הניסוח של שמרית בהחלט מקובל.

רן כהן: רגע, תן לי לעשות סדר.

רן כהן: גמרנו את סעיף 8? גמרנו.

רן כהן: אושר.

רן כהן: לא חוזרים אליו.

רן כהן: סעיף 9 כפי שהציעה שמרית.

ערן טמיר: אני מבקש שזה יחול גם על תקנות אחרות ולא רק על תקנות נגישות השירות.

שמרית שקד גיטלין: אני אקריא את סעיף 9: "אין בהוראות תקנות אלו כדי לגרוע מחובותיו של בעל רישיון לפי הוראות מכוח סעיף 19י"ב(א).

ערן טמיר: לפי הוראות מכוח חוק השוויון.

שמרית שקד גיטלין: זה ממש לא ברור.

שמרית שקד גיטלין: מה זה "מכוח הוראות חוק השוויון"?

שמרית שקד גיטלין: התקנות האלה הן מכוח הוראות חוק שוויון.

שמרית שקד גיטלין: זאת הוראה טאוטולוגית.

שמרית שקד גיטלין: תגיד בדיוק למה אתה מכוון, ואני אנסח את זה.

ערן טמיר: יש לנו גם חובות לגבי מקום.

שמרית שקד גיטלין: אם אני אכתוב שהתקנות מכוח החוק לא באות לגרוע מהחובות שלו מכוח החוק, זה לא ברור.

ערן טמיר: הוראות אחרות מכוח חוק השוויון.

מיכל רימון: מקום המכירה, למשל, זה לא שירות.

שמרית שקד גיטלין: תגיד לאלו סעיפים אתה מתכוון ספציפית.

ערן טמיר: זאת בעיה.

ערן טמיר: כי אם מדובר במבנה ישן זה לפי סעיף 19ג; אם זה עניין חדש- -

רן כהן: וילמה אומרת לי, והיא צודקת, שנחכה עם זה.

רן כהן: לכל סעיף תקנות אחרות תוסיף את זה.

רן כהן: נוסיף את זה קודם כול לפה.

רן כהן: סעיף 9 מקובל?

רן כהן: תודה רבה.

רן כהן: סעיף 9, כפי שקראה אותו שמרית, מאושר.

רן כהן: סעיף 10.

ערן טמיר: לא סעיף 10, אלא הוראה נוספת לפני סעיף 10.

ערן טמיר: לדעתנו, נכון להוסיף עוד הערה שמקיימת חובת דיווח גם של החברות לשר וגם של השר לחברה מכיוון שיש שינויים בטכנולוגיה, יש התפתחויות, וחשוב שמדי פעם יבחנו את זה, וחובת דיווח היא סוג של כלי כדי לאפשר בחינה כזאת.

רן כהן: מה אתה מציע?

ערן טמיר: אני מציע שבעלי רישיון ידווחו מדי שנה לשר בדבר הנגשת שירותי בזק ומתקני בזק, על-פי תקנות אלה, וכן ידווחו על טכנולוגיות ופיתוחים בתחום הנגישות של שירותי בזק.

רן כהן: זה מאוד נראה לי.

ליאת גלזר: אני אשמח שגם הנציבות תדווח לנו.

רן כהן: אני מציע שהדיווח יהיה גם לשר וגם לנציבות.

ליאת גלזר: וגם הנציבות תדווח.

ליאת גלזר: הנציבות גם תדווח על ההתפתחויות הטכנולוגיות.

ליאת גלזר: זאת המומחיות שלהם.

רן כהן: זה לא ההיגיון.

רן כהן: ההיגיון אומר שהדיווח יהיה גם לשר וגם לנציב שוויון לאנשים עם מוגבלויות.

רן כהן: התיקון שאני מתקן לך, ערן, הוא שהדיווח יהיה לא רק לשר, אלא גם לנציב.

ליאת גלזר: אנחנו למדנו מהם הרבה, אני לא אומרת את זה בקטע קנטרני.

ליאת גלזר: לנציבות יש ידע שהיא יכולה לחלוק עם השר.

מיכל רימון: היא תקבל את הדיווח, ואם יש מה להוסיף או לשנות היא תעשה את זה.

רן כהן: אני מקבל את ההצעה של ערן, אבל אני מתקן אותה באופן שבו הדיווח יהיה לא רק לשר התקשורת, אלא גם לנציב במשרד המשפטים.

רן כהן: עכשיו תקרא את זה עם התיקון שלי.

ערן טמיר: מקריא סעיף 10 חדש: "בעלי הרישיון ידווחו מדי שנה לשר התקשורת ולנציב בדבר יישום תקנות אלה, על-פי תקנות אלה, וכן ידווחו על טכנולוגיות ועל פיתוחים בתחום נגישות שירותי הבזק ומתקני הבזק ככל שידוע להם".

שמואל חיימוביץ': אני רוצה להעיר הערה עקרונית שקשורה גם לתקנות האלה וגם למקומות אחרים; הרבה פעמים מצפים מאתנו, הנציבות, להביא את תורת הידע בכל מיני תחומים.

שמואל חיימוביץ': התקנות שקשורות לחוק השוויון מדברות על כך שכל גוף צריך לקחת על עצמו להתקדם בהבנת המטֶריה, בהגדרת הדברים שהם ספציפיים לתחום העיסוק של המשרד, ולא לצפות שהכול יבוא מהנציבות.

רן כהן: לכן תיקנתי.

ערן טמיר: השאלה אם יש מקום שהשר והנציב ידווחו לוועדה.

ערן טמיר: לדעתי, כן.

רן כהן: אני מציע שאת עניין הדיווחים שהוועדה תקבל מדי פעם נשאיר לגמר התקנות.

רן כהן: סעיף אחרון שהופך להיות 11.

רן כהן: בבקשה.

שמרית שקד גיטלין: תחילה 10.

שמרית שקד גיטלין: תחילתן של תקנות אלה 180 ימים מיום פרסומן.

רן כהן: למה 180 ימים?

קריאה: מעט מדי.

רן כהן: מעט מדי?

דורי צ'יקו: הם דורשים פיתוחים.

רן כהן: לדעתי, זה יותר מדי.

רן כהן: למה לא 90 יום, ערן?

שמואל חיימוביץ': אנחנו בטח לא נתנגד.

רן כהן: לא ממציאים פה שום דבר.

רן כהן: הכול ישנו.

קריאות: - - -

רן כהן: טוב, שברתם אותי – 120.

רן כהן: 4 חודשים זה הרבה מאוד.

רן כהן: חברים, אין זמן.

רן כהן: החוק הזה הפך להיות מילה מתה.

לירון גולדנברג: אדוני, נתת קודם שנתיים לפיתוח של דגם - -

רן כהן: לא נתתי שנתיים, לא נתתי אפילו יום אחד.

לירון גולדנברג: נתת שנתיים – מ-2009 עד 2011.

רן כהן: זה רק בגלל נדיבות לבה של וילמה.

לירון גולדנברג: אז ליישם את כל התקנות אתה מצפה שזה יהיה תוך 120 יום?

מיכל רימון: הרבה מאוד דברים יש לכם.

רן כהן: את התקנות האלה היה צריך ליישם כבר לפני שנתיים, לא עכשיו.

רן כהן: אז עכשיו נותנים עוד חצי שנה, למה?

קריאות: - - -

קריאה: זאת לא אשמתנו.

לירון גולדנברג: הם לא עבדו.

לירון גולדנברג: מה, אני יכול ליישם כל תקנה- - -

רן כהן: אני מחליט שזה 120 ימים.

רן כהן: אני מקווה שהשר לא יעשה תרגילים על העניין.

ליאת גלזר: זה לא מספיק.

ליאת גלזר: למשרד התקשורת יש הרבה ניסיון- -

רן כהן: את שמה לב איך כל החברות כבר שלחו את כל הנציגים שלהם, כבר דיברו על זה, כבר שברו את הראש, והם כבר יודעים מה להגיד.

לירון גולדנברג: אנחנו גם יודעים כמה זמן זה ייקח.

לירון גולדנברג: אנחנו אלה שבודקים את זה, לא הנציבות.

רן כהן: רבותיי, ועדת המשנה החליטה על 120 יום.

דורי צ'יקו: אתה גורם לכך שכל המפעילים יעברו על החוק.

רן כהן: חס וחלילה, דורי.

רן כהן: אני מחליט על 120 יום.

רן כהן: מאחר שהתקנות האלה יבואו לדיון במליאת הוועדה, אם השר ידבר עם יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת גלנטי, ויסביר לו שזה בלתי אפשרי, אולי גלנטי ייתן לו עוד חודש.

רן כהן: סיימנו את העבודה היום.

רן כהן: אני מודה לכם.

רן כהן: זה יעבור לישיבה במליאת הוועדה כדי שהשר יוכל לחתום במהירות.

וילמה מאור: כבר אני יכולה להודיע שהישיבה של מליאת הוועדה תתקיים ביום שלישי הבא ב-16 בדצמבר בשעה 10:00.

רן כהן: תודה רבה.

רן כהן: אני מודה לכם שבאתם וגם על הסבלנות שגיליתם.

רן כהן: בכל זאת התקדמנו.