הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 65, 2008-12-16 11:30

רן כהן: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה.

רן כהן: אני מודה לכם שבאתם לישיבת הוועדה לעובדים זרים.

רן כהן: אני מודה לבת שבע, מנהלת הוועדה, על שארגנה לנו את החדר הגדול הזה כדי שיהיה מקום סביב השולחן לכל המשתתפים.

רן כהן: הדיון היום הוא דיון בפגרת הכנסת בגין הבחירות המתקרבות, ואף על פי כן אני סבור שאסור שלא להמשיך לקיים את עבודת הוועדה בנושא הכל כך רגיש של העובדים הזרים, במיוחד בנושא כמו הסיעוד.

רן כהן: נמשיך בחודש הקרוב, לפחות עד מחצית ינואר, לקיים ישיבות בערך פעם בשבוע כדי לתת מענה לכל אותם התחומים שאנחנו חייבים לפקח עליהם ולקדם אותם.

רן כהן: בכנסת הבאה אני מקווה שאמצא מישהו ראוי לקיים את המשך השליחות שלי בוועדה הזאת.

רן כהן: לפחות לאחרונה נבחרו בסיעה שלי שניים שיכולים לעשות את זה היטב, גם מוסי רז וגם אילן גילון.

רן כהן: נראה מי ייקח על עצמו את העניין הזה בכנסת הבאה.

רן כהן: הסוגיה שלנו היא בחינת הרפורמה בסיעוד.

רן כהן: נדמה לי שאנחנו מגלגלים את הדיון סביב הרפורמה הזאת כבר מספר שנים, אבל בפועל ממש הוחלט על הרפורמה כבר לפני שנה.

אפרים כהן: שנתיים בדיוק.

רן כהן: היו עיכובים בגלל הבג"ץ, אבל הרפורמה עוצבה כבר לפני שנתיים והעניין שלנו כרגע הוא לבחון איפה היא נמצאת ומה מצב הדברים.

רן כהן: נמצאים כאן משרדי הממשלה השונים וגם ארגונים וחברות כוח אדם.

רן כהן: אני מתכוון לקיים דיון ענייני, רציונאלי, לא אתן לאף אחד להתפרץ.

רן כהן: אני יודע שהדיון הזה הוא דיון טעון, יש פה גם אינטרסים, גם מצוקות, אבל אני מבקש שהדיון יהיה ענייני ורציני.

רן כהן: משרד הפנים, אתם הממונים על הרפורמה, תפתחו בבקשה.

אפרים כהן: החלטת הממשלה קובעת שהחל מ-1.9.2008 כל נושא ההיתרים ויחידת הסמך יהיו באחריות רשות ההגירה.

אפרים כהן: עד לתאריך הזה עשינו את המאמץ, יחד עם הגברת מקובר, לסיים את כל הנוהל ולקבוע מהן הלשכות שרשאיות לעסוק בנושא.

אפרים כהן: כפי שידוע לך מהדיונים הקודמים, היו הרבה לשכות לא חוקיות שעסקו בנושא, ואני חושב שההישג הגדול ביותר בנוהל הזה הוא הקביעה שרק הלשכות רשאיות לעסוק בנושא, כדי לתת מסגרת של פיקוח, בקרה ומעקב אחר הנושא.

רן כהן: גם נקבעו כללים לגבי לשכות שכן רשאיות.

אפרים כהן: אכן כן, בשיתוף פעולה עם מינהל ההסדרה, עם הגברת מקובר.

אפרים כהן: הוכן נוהל, העברנו את הפיקוד לרשות ההגירה מ-1.9.

אפרים כהן: כמובן שאנחנו מלווים את הנושא הזה, כי על פי החלטת הממשלה הוטל עלי ללוות ולהטמיע את העברת היחידה.

אפרים כהן: אנחנו עושים את כל המאמצים להעביר את זה בצורה מסודרת.

אפרים כהן: אתן מספר נתונים כדי להתחיל את הדיון.

אפרים כהן: היום יש כ-54,000 היתרים בסיעוד.

אפרים כהן: נקבעו מספר נהלים בנושא ואני מעריך - - -

רן כהן: זה גידול של כ-500 בחודש?

נטע ברנר-נאור: כן.

אפרים כהן: אבל מדי פעם עושים את ההצלבה עם אלה שנפטרו והיה להם עובד כדי להפחית את המספר, על מנת לאזן.

אפרים כהן: פעם זה עולה ופעם זה יורד.

רן כהן: לכן לקחתי ממוצע.

יוסי אדלשטיין: הממוצע הוא בסביבות 500-600 תוספת היתרים בחודש.

רן כהן: זה כולל אלה שנמצאים בארץ.

יוסי אדלשטיין: אנחנו מדברים על תוספת היתרים, לא תוספת עובדים.

רן כהן: אז זה לאו דווקא ייבוא של עובדים זרים.

יוסי אדלשטיין: יש חלק מבעלי ההיתרים שלא ממשים את ההיתר באופן מיידי.

אפרים כהן: לצורך פרטים נוספים אני מציע שעורכת הדין נטע ברנר תשלים, בכל מה שקשור לנושא שכר מינימום, תנאים, לשכות וכל המכלול שמוגדר כלשכות שירות בנושא סיעוד.

רן כהן: בבקשה, עורכת הדין נטע ברנר-נאור.

נטע ברנר-נאור: לאחר שבדקנו את כל הבקשות, יש 150 חברות מורשות להבאת - - -

רן כהן: והרישום עדיין פתוח?

נטע ברנר-נאור: לא, היום יש 150 חברות שקיבלו רישיון והיתר להבאה וטיפול בעובדים זרים.

רן כהן: באיזה אופן חברה חדשה תוכל להירשם?

רן כהן: רק אם חברה תיסגר ויהיה מקום חדש?

נטע ברנר-נאור: לא, זה לא עניין של מכסות.

נטע ברנר-נאור: הרישום נסגר.

רן כהן: אפרים בזמנו מסר שקבעתם מראש שאתם רוצים רק 150 חברות.

אפרים כהן: לא קבענו, אלא הערכתי שנגיע ל-150.

אפרים כהן: צדקתי בהערכה שלי.

נטע ברנר-נאור: זהו הייתה הערכה, ואני מאמינה שלקראת סוף שנת 2009 יחל רישום חדש.

נטע ברנר-נאור: כרגע חברות חדשות לא יכולות להיכנס לשוק הזה.

רן כהן: למה לכם לפתוח רישום חדש?

יוסי אדלשטיין: חופש העיסוק וכל מיני מגבלות.

רבקה מקובר: חופש העיסוק נבחן כל הזמן בהיבטים האלה.

רן כהן: זה מתיר אינסוף של חברות?

אפרים כהן: אדוני היושב ראש, ההישג הגדול ביותר הוא שנקבעה היום מסגרת של 150 חברות לעומת 450 או 500 שהיו.

רן כהן: אני יודע, אני מפחד שנחזור לזה עוד פעם.

אפרים כהן: לא, אני מקווה שהפעם יש מסגרת.

אפרים כהן: יש אכיפה וחוקים, יש יותר שליטה היום.

רן כהן: גברת מקובר, תגידי לנו את מה מצב הדברים.

רבקה מקובר: לקראת ה-1 בספטמבר 2008, שהיה המועד בו הייתה צריכה להתחיל לפעול השיטה החדשה, נכנסו בערך 150 חברות, חלקן נכנסו על תנאי כי הן היו עדיין בהליכי חקירה.

רבקה מקובר: מאז שהנושא נכנס יש כבר חברות שנשלל רישיונן כי הן כשלו.

רן כהן: כמה נפסלו?

רבקה מקובר: פחות מעשר, אבל זו תקופה מאוד קצרה בשביל לומר שכבר כשלו.

רבקה מקובר: אנחנו לא יכולים להגיד שמי שנכנס עד תאריך זה וזה - זה הרמטי לכל החיים.

רבקה מקובר: בחוק יש אפשרות שמי שנשלל רישיון לא יכול להתעסק בתחום שלוש שנים.

רבקה מקובר: מה יקרה אחרי שלוש שנים, אם יבקש להתעסק בזה?

רבקה מקובר: יגידו לו שאין רישום?

רבקה מקובר: אלה דברים שלא יכולים לעמוד.

רבקה מקובר: מי שירצה לעבוד בזה ויעמוד בקריטריונים של החוק, יוכל.

רבקה מקובר: יש לזה דוגמאות קודמות, בתקדים של ענף הבניין שגם שם זה לא סגור הרמטית.

רבקה מקובר: לא כל הזמן יש רישום, אבל אחת לתקופה ירשמו ויבדקו.

רן כהן: שם זה תאגידים.

רבקה מקובר: נראה לי שזה יהיה אותו דבר.

רן כהן: תודה רבה.

רן כהן: נטע, אנחנו חוזרים אלייך.

נטע ברנר-נאור: לצורך יישום השיטה הזאת דרשנו מכל בעל היתר ומכל מטפל זר להירשם בלשכה מורשית כלשהי.

נטע ברנר-נאור: יש להם זמן עד 15 בינואר.

נטע ברנר-נאור: הוצאנו דף מידע, וכתבנו שמעסיק שלא יירשם לא יהיה רשאי להמשיך להעסיק את העובד הזר ועובד שלא נרשם לא יהיה רשאי להמשיך לעבוד בישראל.

נטע ברנר-נאור: ברגע שגם בעל ההיתר וגם העובד הזר נרשמו, יהיו בידי רשות ההגירה כל הפרטים של כל המעסיקים וכל המטופלים.

נטע ברנר-נאור: לגבי התשלומים שאפשר לגבות - מהעובד הזר אפשר לגבות בעד תיווך סכום של 3,135 שקלים בלבד בעד התיווך וההשמה, וזה רק אם הוא מובא מחו"ל.

רן כהן: זה כולל גם את עלות ההבאה שלו?

נטע ברנר-נאור: לא.

נטע ברנר-נאור: לפי תקנות שירות התעסוקה מותר לגבות עד 3,135 שקלים עם הבאת עובד זר מחו"ל, אבל זה לא כולל הוצאות טיסה.

נטע ברנר-נאור: אפשר עוד לגבות בגין הוצאות טיסה.

רן כהן: מי משלם את כל הכסף הזה וגם את הוצאות הטיסה?

רן כהן: האדם הסיעודי?

נטע ברנר-נאור: לא, העובד הזר.

רן כהן: איפה?

רן כהן: בארץ המוצא?

נטע ברנר-נאור: בעיקרון מותר לגבות את זה מכאן.

נטע ברנר-נאור: לפי המידע ממשטרת ההגירה הוא לא משלם רק 3,135 שקלים אלא הוא משלם כ-5,000 דולר, כשרוב הכסף הולך לחברות כאן וחלק קטן מהכסף הולך לחברות בחו"ל.

רן כהן: אז מה הועילו חכמים בתקנתם?

רן כהן: היום גובים גם את זה וגם דמי תיווך.

נטע ברנר-נאור: לפי התקנות מותר לגבות רק את הסכום הזה.

נטע ברנר-נאור: אנחנו מנסים ככל שביכולתנו, וגם השיטה החדשה מנסה לפקח.

נטע ברנר-נאור: יהיה מנגנון הבאה, שלא יותר להביא עובדים מחו"ל כל כך מהר וגם הפיקוח על הלשכות יהיה יותר הדוק.

נטע ברנר-נאור: אנחנו מקווים שבעזרת שני הכלים האלה נוכל למנוע את גביית הכספים הללו, זה אחד מעיקרי השיטה.

רן כהן: תפסתם חברות שגבו גם את זה וגם את זה?

רן כהן: למשל, החברות שנשלל מהן הרישיון, ממישהו זה נשלל בגלל שגבה גם סכומים נוספים?

רבקה מקובר: כן, אבל למעט חברות הוא נשלל בגלל העילה הזו בלבד, כי ברוב המקרים אין שום קבלה.

רבקה מקובר: הכול עובד בכסף מזומן.

רבקה מקובר: לפעמים הייתה אפשרות לשלול על סמך הליך מנהלי, כשהראינו שיש כמה תלונות על אותה חברה על דברים שנעשו באותה דרך.

רן כהן: חייבים לחזק את המנגנון הזה.

רן כהן: זו השיטה הכי מושחתת בעולם, אי-אפשר להשלים עם העניין הזה.

נטע ברנר-נאור: נכון, וכנגד התופעה הזאת באה השיטה החדשה להתמודד במקצת.

נטע ברנר-נאור: אנחנו לא אומרים שהיא תתמודד במלואה כי אנחנו יודעים שיש הרבה בעיות להוכחת המעשים, אבל יהיה מנגנון של הבאת עובדים זרים מחו"ל לפי המנגנון החדש.

נטע ברנר-נאור: לא יותר כל כך מהר להביא עובדים זרים מחו"ל, וזה כבר מוריד מנפח הפעילות הזו.

נטע ברנר-נאור: מצד שני, יהיה מנגנון פיקוח הרבה יותר הדוק על הלשכות ממה שהיה עד כה.

נטע ברנר-נאור: לגבי חובות הלשכות האלה כלפי המטופלים.

שמעון יאיר: לא אמרת כמה המטופל צריך לשלם.

נטע ברנר-נאור: המטופל משלם 2,000 שקלים, אבל רק אם הושם אצלו עובד על-ידי הלשכה.

קריאה: זה לא נכון.

נטע ברנר-נאור: כל לשכה שעושה אחרת, פועלת באופן לא חוקי.

רן כהן: למה ה-2,000 שקלים האלה?

רן כהן: רישום על הנייר עולה 2,000 שקלים?

נטע ברנר-נאור: זה בשביל פעולת התיווך.

נטע ברנר-נאור: אם למעסיק יש כבר עובד זר מספר שנים או מספר חודשים והוא רוצה רק לרשום את העובד בלשכה, כי הוא מחויב, הלשכה לא יכולה לגבות את 2,000 השקלים האלה.

נטע ברנר-נאור: היא יכולה לגבות 70 שקלים כל חודש.

קריאה: אבל זה רק על הנייר.

רן כהן: אני רוצה להבין.

רן כהן: אם מביאים עובד חדש, מהארץ או מחו"ל, על הרישום שלו רשאים לגבות 2,000 שקלים, ואחר כך 70 שקלים כל חודש.

רן כהן: גם על 70 השקלים האלה ערערתי, אבל אני מבין שלא עזר לי.

עמיקם אבן חן: 70 השקלים זה עדיין לא חוקי.

עמיקם אבן חן: אין שום סמכות - - -

רן כהן: אני רוצה להבין עוד דבר.

רן כהן: אם לאדם הנזקק יש כבר אישור ויש לו עובד, הוא לא צריך לשלם את 2,000 שקלים אלא רק להתחיל לשלם 70 שקלים כל חודש, ובזה העובד שלו רשום בלשכה.

נטע ברנר-נאור: נכון.

נטע ברנר-נאור: אני רוצה להגיד קבל עם ועדה, שיהיה ברור, שהוצאנו על זה חוזר 03/08, וכל לשכה כזאת שגובה על הרישום יותר מ-70 השקלים המותרים צפויה לשימוע.

רן כהן: אני מקווה שהיא צפויה לפסילה.

רן כהן: מה זה שימוע?

רבקה מקובר: שימוע זה חלק מהליך הפסילה.

רן כהן: אז צריך להגיד שהיא צפויה לפסילה.

רן כהן: שימוע זה חלק מההליך.

נטע ברנר-נאור: על מה ולמה 70 השקלים הללו?

נטע ברנר-נאור: הלשכה מחויבת לתווך עובדים אחרי שעמדה על האיכות הנדרשת בטיפול, על צרכי המטופל, שלא יהיה מצב של מטפל רזה למטופל מלא למשל; הלשכה צריכה לבחור את העובד תוך עמידה על יכולותיו; היא צריכה להכין חוזה עבודה; הלשכה צריכה להדריך את המטופל בדבר כל התשלומים שהוא צריך לשלם; הלשכה צריכה לשלוח עובד סוציאלי פעם ברבעון, גם טרם ההשמה, גם חודש אחר ההשמה וגם פעם ברבעון על מנת לפתור בעיות.

רן כהן: מאחר וכבר נגמר רבעון, אתם יודעים שזה פועל?

נטע ברנר-נאור: החוזר לגבי הדרך שבה אנחנו רוצים לקבל את הדיווחים מפורסם ממש בימים אלה.

רן כהן: סליחה, אני יודע על זה שתהיה חובה של הלשכה לשלוח עובד סוציאלי פעם ברבעון כבר שנה.

רן כהן: אין חברה שלא יודעת את זה.

רן כהן: עבר רבעון, החברות שולחות או לא שולחות?

נטע ברנר-נאור: כרגע הן עוד לא שולחות כי עוד לא הוצאנו את החוזר.

רן כהן: אני רוצה להבין אם מישהו יודע שכל 147 החברות שולחות.

רבקה מקובר: אין מצב שלא.

רבקה מקובר: מי שלא ישלח - - -

שמעון יאיר: איך את יכולה לעקוב אחרי זה?

שמעון יאיר: המטופל צריך להודיע לך.

נטע ברנר-נאור: בימים הקרובים נפרסם את הדרך, יש אפילו אתר אינטרנט מיוחד בשביל זה, זה יהיה סרוק.

רן כהן: אני רוצה לדעת איזה משרד ממשלתי יפקח על זה.

נטע ברנר-נאור: רשות ההגירה, משרד הפנים.

רן כהן: תודה, נטע.

רן כהן: שמענו את הדברים לגבי מצב הפעלת הרפורמה בסיעוד.

רן כהן: מה קורה היום בפועל?

רן כהן: אנחנו רוצים לדעת באיזו מידה זה פועל, כי מ-1 בספטמבר זה היה צריך לפעול.

משה סוויסה: מ-1 בספטמבר זה עובד במגבלות הקיימות.

משה סוויסה: הלשכות הפרטיות התחילו לעבוד, ויש חבלי לידה שאציין רק חלק מהם.

משה סוויסה: יש בקשות להחלפת עובדים סוציאליים.

רן כהן: מדובר רק על עובדים בסיעוד.

משה סוויסה: אני מדבר אך ורק על החלפת עובדים סוציאליים בלשכות הפרטיות בסיעוד.

משה סוויסה: אנחנו עובדים יחד עם מינהל ההסדרה, מראיינים את העובדים הסוציאליים, מאשרים אותם ויש אפשרות להחליף.

משה סוויסה: לשאלה מי יפקח על העובדים הסוציאליים – רשות ההגירה של משרד הפנים תפקח על הדוחות הרבעוניים שהלשכות הפרטיות מחויבות בהם.

רן כהן: איך משרד הפנים מפקח על הדבר הזה?

רן כהן: יש לו עובדים סוציאליים?

רן כהן: הייתי אתך בנתב"ג, ראית ידע פרטני שלך, של יגאל.

רן כהן: היה מדהים.

רן כהן: איך תפקחו על זה במשרד הפנים?

יוסי אדלשטיין: נפקח על אופן הביצוע, אני לא עושה אבחון אם העובד הסוציאלי עשה אבחנה טובה או לא.

יוסי אדלשטיין: הבקרה תהיה לגבי הביצוע, האם בכלל התקיים ביקור של עובד סוציאלי.

רן כהן: מי יבקר את זה?

יוסי אדלשטיין: המערכת שבנינו לטובת זה.

יוסי אדלשטיין: על פי הנוהל, החברה אמורה לדווח אחת לרבעון על ביקורי הבית שנעשו.

עמיקם אבן חן: מי יקרא את הדיווחים האלה?

רן כהן: האם יש במשרד הפנים מי שיעשה בדיקה מדגמית של המטופלים הסיעודיים, שהם מקבלים את הביקור הזה או ששואלים רק את החברות?

רן כהן: החברות ידווחו שכן, מה אכפת להן.

משה סוויסה: משרד הפנים זה אנחנו, זו אותה יחידה של משרד התמ"ת, שהחליפה כובע לרשות ההגירה.

משה סוויסה: לטובת זה התעכבתי, כי באתי עכשיו מוועדה שבה קיבלנו עוד שישה תקנים לטובת העניין ובנוסף תקן של עובד סוציאלי שירכז את כל הדוחות מהלשכות הפרטיות אחת לרבעון.

משה סוויסה: יחידת הסיעוד עברה as is למשרד הפנים.

משה סוויסה: במסגרת הזאת, ברשות ההגירה, אנחנו אחראים גם על האכיפה המנהלית וגם על העובדים הסוציאליים.

משה סוויסה: התחום השני, שכבר התחלנו בו, זה הבהרות באינטרנט לגבי ההשמה והתשלום עבור ההשמה.

משה סוויסה: עכשיו אנחנו נתקלים בחבלי הלידה עם שאלות שמפנים אלינו מדי יום ביומו, האם צריך לשלם או לא לשלם כשנרשמים.

משה סוויסה: אנחנו נותנים לכולם את התשובות.

משה סוויסה: יש לנו המון פניות של הלשכות הפרטיות.

רן כהן: נטע נתנה על זה תשובה.

רן כהן: היא אומרת שהשמה בפועל של עובד זר אצל אדם סיעודי – הלשכה רשאית לגבות 2,000 שקלים מהאדם הסיעודי.

רן כהן: אבל אם יש לו כבר עובד והיא רק רושמת אותו, היא רשאית לגבות רק 70 שקלים באופן שוטף כל חודש.

משה סוויסה: נכון, היא אינה רשאית לגבות בגין רישום.

משה סוויסה: מי שמתעסק עם נושא רישום העובדים הסיעודיים והעובדים הזרים במאגר זה אגף מת"ש.

משה סוויסה: הוא הוציא נוהל הבהרות באינטרנט לכל הלשכות הפרטיות.

רן כהן: מת"ש זה מינהל תשלומים.

משה סוויסה: גם הוא שייך למשרד הפנים.

משה סוויסה: הרפורמה התחילה, ותוך כדי תנועה מתחילים ליישר קן ולתת את התשובות הרלוונטיות.

רן כהן: נושא מאגר העובדים הזרים שנמצאים בארץ, כדי שיעברו מאדם סיעודי אחד לאדם סיעודי אחר, המאגר הזה קיים?

רן כהן: קיבלתי מידע שהיום מגורשים מהארץ עובדים שנמצאים בארץ פחות משנה.

רן כהן: למה מגרשים אותם?

עמיקם אבן חן: אין חיה כזאת.

יוסי אדלשטיין: אני לא אוהב לעבוד עם שמועות.

יוסי אדלשטיין: שיביאו מספר דרכון של אחד שנמצא בארץ פחות משנה והוא עומד לטוס היום.

עמיקם אבן חן: אין כזה דבר.

רן כהן: סיגל, את מתנועעת באי-נוחות אז תגידי את הדברים.

סיגל רוזן: אין לי מספר דרכון, יש לי מספרי עצור.

סיגל רוזן: יושבים בכלא ומגורשים מהארץ אנשים ששהו בארץ פחות משנה.

עמיקם אבן חן: בסיעוד?

סיגל רוזן: כן.

עמיקם אבן חן: מאיזו סיבה הם בכלא?

סיגל רוזן: לחלקם המעסיק נפטר, חלקם משום שהמעסיק עבר לבית אבות - כל מיני סיבות.

יהונתן דוידוביץ: חלקם נרקומנים - - -

סיגל רוזן: יכול להיות.

יהונתן דוידוביץ: תני את העובדות הנכונות.

רן כהן: סיגל, אני רוצה לשמוע אותך.

סיגל רוזן: בהחלט יכול להיות שהם לא האריכו את האשרה כדין.

רן כהן: אבל למה לא מאריכים להם?

סיגל רוזן: זה בדיוק העניין.

יוסי אדלשטיין: גם מי שלא האריך כדין, פחות משנה לא מגרשים.

רן כהן: אני מאוד מבקש, סיגל, מאחר שאני אוהב להיות מדויק בדברים האלה, אם יש לכם מידע על אנשים שגורשו, אפילו דוגמה אחת או שתיים תעבירי אליי וליוסי אדלשטיין.

רן כהן: דבר שני, אם יש אנשים שיושבים בכלא במקום לעבוד אצל אדם סיעודי, תעבירו את זה אליי.

רן כהן: למשל, השבוע קיבלתי נתון על אדם שיושב בכלא כבר עשרה חודשים, אבל הוא נמצא פה כבר 19 שנים.

יוסי אדלשטיין: היוגוסלבי.

רן כהן: כן.

רן כהן: על זה עוד אדבר אתך, יוסי.

רן כהן: לא עכשיו.

עמיקם אבן חן: הוא לא היחיד.

רן כהן: אז תעבירו אליי.

רן כהן: אני רוצה לדעת מה קורה במאגר.

דובר: אין מאגר.

דובר: בדיון שקיימנו בבג"ץ האדון אמר לבג"ץ שיש מאגר של 15,000 עובדים, כאשר ידע שאין כזה דבר.

דובר: לאחר מכן הייתה התנערות טוטלית שלא אמרו.

דובר: גם היום אין מאגר.

משה סוויסה: על פי פרק 3 בחוברות הלשכה ישנה חובה על המעסיק להיות רשום בלשכה, ויש חובה לעובד הזר להיות רשום בלשכה.

משה סוויסה: כרגע אנחנו מבצעים את הרישומים של העובדים הזרים ושל המעסיקים דרך אתר האינטרנט, דרך אגף מת"ש.

משה סוויסה: המאגר מתחיל להתהוות.

משה סוויסה: זה חייב להיות מסוכנרן, כשיהיו לנו את כל הרשומות של כל הלשכות הפרטיות, עם כל המעסיקים והעובדים במדינת ישראל, אזי נוכל להגיד שכל מי שלא רשום בלשכות הפרטיות ואצל המעסיקים נכנס לקטגוריה של מאגר.

משה סוויסה: אתה צודק, כרגע אין מאגר שבו יש אנשים שאפשר לקחת.

עמיקם אבן חן: לא שמעתי את התיקון.

עמיקם אבן חן: הצהרתם בבית המשפט הצהרת שווא.

רן כהן: משה, אילו עובדי סיעוד כן מגורשים מהארץ?

משה סוויסה: אנחנו לא מתעסקים עם מגורשים.

רן כהן: אחרי שנה, אחרי שנתיים?

אפרים כהן: אני מדבר על התקופה שעד 1 בספטמבר שאז העברנו את הפיקוד, ואנחנו ממשיכים ללוות את הנושא הזה.

אפרים כהן: היו מספר החלטות בנושא: א.

אפרים כהן: להקים את הלשכות; ב.

אפרים כהן: להתחיל לבצע את המאגר.

אפרים כהן: אנחנו מעריכים שיש עובדות זרות שהן לא בסיעוד אלא נמצאות בתעסוקה אחרת.

רן כהן: אז תעביר אותן לסיעוד.

אפרים כהן: כל הנושא של המאגר ושל הרישום, זה על מנת לוודא, על מנת למנוע הבאת עוד עובדים מחוץ לארץ כדי למצוא פתרון לאלה שנמצאים כאן.

אפרים כהן: זה התהליך.

אפרים כהן: הנושא עבר לאחריות בכך שיש ישיבות כמעט כל שבוע - ויושב פה גם מר שפיגלר שמלווה את הנושא הזה – על מנת ליצור את הרישום המדויק של כל העובדים הזרים החוקיים שצריכים להירשם ב-150 הלשכות; לראות מיהם העובדים הזרים שלא נמצאים בסיעוד; אם יתברר שיש עובדים זרים שלא נמצאים בסיעוד, לסגור את שמי הארץ כדי לאפשר להם לעבוד, על פי קריטריונים שיקבע משרד הפנים.

אפרים כהן: זה מה שהיה עד 1.9.

רן כהן: עכשיו תסבירו לי, עובדי סיעוד שאינם מוצבים בעבודה אצל אדם סיעודי, נשארים במאגר בלשכות שלהם?

רן כהן: איפה המאגר?

שמעון יאיר: אין מאגר, ובכל זאת מחייבים את המטופלים לקחת מהמאגר.

רן כהן: בשביל זה אני מנסה לברר.

מאיר שפיגלר: קודם כול, אין מצב שבו מחייבים אנשים לקחת עובדים שיטפלו בנזקקים הסיעודיים מתוך מקום שנמצא בצורה אמורפית בארץ.

מאיר שפיגלר: מתי מעט המקרים שאומרים להם – עם התניה בתוך ההיתר – לקחת עובד שנמצא בארץ, זה קשור להתנהלות מסוימת שהייתה אל מול העובד הזר בעבר ועקב שימוע שנעשה.

רן כהן: כלומר, יש מצב שפונים למאגר.

מאיר שפיגלר: בוודאי, לא למאגר.

מאיר שפיגלר: אמרו את זה משה ואפרים; אחרי שיהיה מאגר מידע, שכולל את כל הקשר בין מעסיק לבין מועסק, קרי בין המעסיק הסיעודי לבין העובד הסיעודי - והרי במשרד הפנים יש את סך האנשים שנכנסו לארץ כדי להיות מועסקים בסיעוד - ברור שההפרש בין אלה שנמצאים במאגר לבין אלה שייווצר קשר ישיר בינם לבין מעסיק דרך לשכה פרטית, אותם אלה אמורים להיות הפוטנציאל העתידי, כדי שאפשר יהיה להיעזר בו ולבצע עבורו השמה במקומות שיידרשו לטובתם עובדים סיעודיים.

רן כהן: אמר אפרים כהן קודם שיש בארץ 54,000 היתרים.

רן כהן: כמה עובדים זרים יש בתחום הזה?

מאיר שפיגלר: 54,000 זה מספר שאנחנו נוקבים בו, בהנחה שכל היתר ממומש, אזי יש 54,000 איש שמעסיקים עובדים סיעודיים.

מאיר שפיגלר: אתה שואל אם יש מעבר ל-54,000 עובדים זרים בארץ.

מאיר שפיגלר: המידע הזה נמצא במשרד הפנים אצל יוסי אדלשטיין.

מאיר שפיגלר: הרעיון הוא לאתר מוקדם ככל שניתן את אותם אנשים שלא מועסקים כרגע, ולהיעזר בהם ככוח אדם פוטנציאלי ולשבץ אותו לטובת אנשים שיידרשו לסיעוד בעתיד.

רן כהן: מי אמור לאתר את זה?

מאיר שפיגלר: קודם אוסיף עוד משהו שאמרת בתחילת דבריך.

מאיר שפיגלר: יחידת הסמך לעובדים זרים, למעט איזושהי בעיה שלא קשורה בכלל להיתרים, עברה תחת קורת הגג של משרד הפנים רשות ההגירה.

מאיר שפיגלר: במילים אחרות, למעט איזושהי אמירה בתלוש השכר, העובדים לא יכולים לדעת שעברו ממקום למקום.

מאיר שפיגלר: הם ממשיכים לתפקד בדיוק כמו שהם תפקדו תמול שלשום.

מאיר שפיגלר: כך גם לגבי ההתארגנות.

מאיר שפיגלר: אמר משה קודם, היום קלטנו תוספת כוח אדם לסייע ליחידת הסיעוד בכל המטלות הנוספות שהן חלק מהנוהל החדש שאנחנו מפעילים, כך גם לגבי אדם שיטפל בכל הסוגיות של העובדות הסוציאליות.

רן כהן: "אנחנו" זה רשות ההגירה, אצל גנות.

מאיר שפיגלר: כן, על מנת שנוכל לתת מענה.

מאיר שפיגלר: דבר אחרון, השבוע הקצינו מספר לא מבוטל של עובדים שיעברו הכשרה מקצועית אצל הגברת רבקה מקובר, שהיא אורים ותומים בכל הנושאים שקשורים לתאגידים ולשכות פרטיות מתוקף ניסיונה הרבה בנושא, על מנת שנוכל לבצע את זה בצורה עצמאית.

מאיר שפיגלר: אנחנו רוצים לעשות את זה מוקדם ככל הניתן, ומקווים לעשות את זה בעתיד הקרוב מאוד.

רן כהן: תודה רבה.

רן כהן: יואב קריים, בבקשה.

יואב קריים: מאוד חשוב לי להכניס לתוך הפאזל הזה את המקום של המטופלים.

יואב קריים: כשאני מסתכל על התקנות האלה, יש פה משום הכשרת השרץ שבו המדינה לוקחת את העובד הזר ששייך לקבוצה מוחלשת אחת ומשסה אותו במטופל ששיך לקבוצה מוחלשת אחרת, ולא נותנת לאף אחד מהם סיכוי לצאת מהמצב הזה בכבוד.

יואב קריים: זה תהליך, שאם הוא יימשך בצורה הזאת, מנוגד לחוק שוויון זכויות וזה יחזיר אותנו למוסדות, מכיוון שאין לנו דרך לקבל עובד סיעודי מקצועי וראוי; מכיוון שקצבת השירותים המיוחדים שאנחנו מקבלים כבר היום, בגובה המכסימלי שלה, היא רק 50% מהעלות הריאלית של עובד בפועל, כאשר משיתים עלינו עוד תשלומים באמצעות הרפורמה הזאת.

רן כהן: כמה היא עכשיו?

יואב קריים: עכשיו היא 3,300 בגובה המכסימלי.

רן כהן: אבל נדמה לי שנקבע בחוק ששכר המינימום שנותנים לעובד זר הוא 4,400 שקלים.

יואב קריים: בנוסף יש עלויות חופשה, ביטוח, החלפת עובד כאשר העובד הקבוע בחופשה, ועל זה אנחנו מוסיפים עוד 2,000 שקלים להחליף עובד ועוד 75 שקלים בחודש.

יואב קריים: כאן בוועדה שלך כשפנינה פירסטון, זיכרונה לברכה, נלחמה בזה התחייב האוצר שהם ירדו, והם לא ירדו, שיקרו לוועדה.

עמיקם אבן חן: הוא התחייב שישלמו את זה עבורכם.

יואב קריים: יש פה תהליך שהוא המשך השיסוי.

יואב קריים: חלק מהעובדים הסיעודיים שנמצאים במאגר - - -

רן כהן: הבנתי שעדיין אין מאגר.

יואב קריים: כשיהיה מאגר, חלק מהאנשים שנמצאים שם נמצאים שם כי הם היו עובדים סיעודיים גרועים.

יואב קריים: להגיד לנכה: בוא, קח עובד סיעוד גרוע, שהמעביד הקודם לא יכול היה לסבול, זה אבסורד.

רן כהן: קלעת בדיוק לשאלה הבאה שרציתי לשאול לגבי המאגר שלא קיים.

רן כהן: עולות הרבה תהיות, משום שהשאלה היא לא איך לקחת טכנית אדם שנפלט, נניח משום שהאדם הסיעודי נפטר.

רן כהן: מי יבדוק את האיכות של העובד הזה?

רן כהן: מה הייתה איכות עבודתו?

רן כהן: הלשכה?

רן כהן: גברת מקובר, בבקשה.

רבקה מקובר: כל הנושא של העובד הסוציאלי בא למנוע את כל מה שנאמר כאן.

רבקה מקובר: התפקיד הראשון של העובד הסוציאלי, כאשר מישהו נזקק לעובד זר הוא יגיע אליו הביתה ויבנה פרופיל של העובד שיגיע לארץ.

רבקה מקובר: הפרופיל נבנה גם מהצרכים של אותו אדם, גם מהצרכים הספציפיים של המשפחה.

רבקה מקובר: הדבר הזה צריך להיות מתורגם להמלצה ללשכה, שתביא עובד זר בהתאם לפרופיל הזה.

רבקה מקובר: לצערי הרב, הלשכה לא מוטרדת מאיזה עובד זר יגיע.

רבקה מקובר: אנחנו יכולים לראות לשכות בעשרות השמות הייתה תחלופה ב-80%, אם אחרי יומיים או שבועיים.

רבקה מקובר: לפעמים אני רואה חודש, אבל זה לא בגלל שהוא עבד חודש, כי אולי רק אחרי חודש נרשם לו ה-2B.

רבקה מקובר: בגדול, כדי להגיע למצב של אחרית הימים, צריך לבדוק האם העובד הזר שהגיע מתאים.

רבקה מקובר: הלשכה התחייבה להביא עובד זר בהתאם להמלצת העובדת הסוציאלית.

רבקה מקובר: לפעמים בחקירות אנחנו שואלים את העובדת הסוציאלית אם המליצה.

רבקה מקובר: היא אפילו לא המליצה, כי אף אחד לא שואל אותה, אף אחד לא מתייעץ.

רן כהן: אז איך זה יעבוד?

רבקה מקובר: למשל, אם העובד הסוציאלי הוא אמיתי וישר, הוא אחד הכלים הבסיסיים לנהל עסק ישר.

רבקה מקובר: גם אם הלשכה הפרטית הביאה עובד זר לא מתאים, יהיה מי שייתן דין וחשבון והיא תצטרך לקחת בחשבון שזה עלול לגרום לשלילת הרישיון שלה.

רן כהן: כלומר, אתם בונים על זה שהעובד הסוציאלי של הלשכה המסוימת ייתן חוות דעת מקצועית מיהו העובד הזר הזה, מה איכותו, וזה יהיה אחד השיקולים אם להעביר אותו לנזקק אחר.

שמעון יאיר: אחרי שטעו ב-80%.

גלית נקש: בסדר, עובד סוציאלי היה בבית.

גלית נקש: איך הוא מקבל את העובד?

גלית נקש: איך ממליצים עליו בכלל?

רבקה מקובר: הוא יושב עם מנהל הלשכה - - -

גלית נקש: הוא פונה למאגר.

גלית נקש: מי יושב במאגר עצמו?

עמיקם אבן חן: שורש הבעיה זה הפיקוח.

רן כהן: מי יהיה ממונה על המאגר הזה אישית?

רן כהן: יש מישהו שהוא אחראי מאגר?

יובל יעקובי: מנהל המת"ש, ברזני.

רן כהן: הוא לא פה.

רן כהן: הוא אחראי על המאגר הזה, והוא אמור לקבל מידי יום – אני מקווה - רשימה של מי שהצטרף למאגר ומה איכותו.

רן כהן: אז הוא צריך להיות בקשר עם יוסי אדלשטיין כדי לדעת אם העובד הזה סיים את תפקידו בארץ והוא יחזור לארץ המוצא כי לא הוא טוב ולא מתאים או שהוא יעבור לעבוד אצל מטופל אחר.

רן כהן: ככה זה יעבוד?

יהונתן דוידוביץ: זה חזון אחרית הימים.

עמיקם אבן חן: לא תפרו את כל הקצוות ויצאו עם המהלך לשטח מבלי שבנו אותו נכון ולא התייעצו נכון.

עמיקם אבן חן: כולם חכמים גדולים.

עמיקם אבן חן: עכשיו הם רואים את כל החורים שבגבינה.

עמיקם אבן חן: יש כאן בעיה של פיקוח, נתחיל מזה.

רן כהן: יובל, למיטב ידיעתי ברזני אחראי גם על העובדים הפלסטינים ועל עוד כמה דברים, וגם זה יהיה תפקידו?

אפרים כהן: אדוני היושב ראש, יש פה את האדון שכל הזמן מדבר על כך שאין תיאום, שיש חורים, אז אני מבקש לכבד את האנשים שעוסקים בנושא יחד אתכם.

אפרים כהן: אין הבדל בין כולנו, כולנו צריכים להיות מאוחדים כי הנושא רגיש וטעון, אז אני מבקש ממך.

עמיקם אבן חן: זו הסיבה שאני מעיר את זה.

אפרים כהן: הדבר הזה הוא של כולנו, לא של הממסד ולא של הארגונים.

אפרים כהן: אנחנו צריכים לפתור בעיות אנושיות, ולכן נעשה מאמץ והיו תביעות, בג"צים, תשובות, נוהל, דנו והתכנסנו וישבנו.

אפרים כהן: יש תקופת מעבר קשה ביותר בשני מובנים: הפעלת שיטה חדשה והנושא עבר למשרד הפנים תוך כדי התהליך.

אפרים כהן: צריך לתת את הזמן הדרוש להתארגנות, ליצירת המאגר, ליצירת השיטה החדשה ולעבוד יחד, לא אחד נגד השני.

יואב קריים: רק שמבחינת המטופל אין פתרון.

אפרים כהן: אתה צודק, ולכן אני אומר שכולנו שותפים לנושא.

אפרים כהן: תנו את הזמן הדרוש להתארגנות הנושא, עוד כמה חודשים.

אפרים כהן: יש כוונה טובה, יש כוונה למסד, לפקח, להקל בנושא.

אפרים כהן: אם נתווכח בינינו לא יהיו תוצאות.

רן כהן: הכוונה שלי בזימון הישיבה הזאת היא לדעת שיש מעקב אחרי ההקמה והטיפול, שזה נעשה נכון, בזמן ובאופן מתואם.

רן כהן: אני לא רואה אפשרות לכך שהמאגר הזה יוכל לקום כאשר הוא עבודת אגב של ברזני.

רן כהן: העניין של מי שמטפל באדם סיעודי זה דבר סופר רגיש, והוא חייב להיות סופר מקצועי, סופר טוב.

רן כהן: לוקחים אדם ונותנים לו עובדת מאיזושהי מדינה אחרת, שצריכה לדעת את עבודתה והיא צריכה להיות טובה, כי יום-יום ולילה-לילה האדם תלוי בה.

רן כהן: למדתי מהפיליפינים שבישראל אין שום פיקוח על איכות העובדות שמובאות משם.

רן כהן: קנדה, דרך אגב, לא נותנת לזה מקום.

רן כהן: קטר מביאים עובדות פיליפיניות אחרי שהם בודקים כל עובדת שם, ואם היא לא איכותית מבחינה מקצועית ועברה קריטריונים מסוימים היא לא באה לקטר.

רן כהן: לישראל בא כל דכפין.

רן כהן: העניין הזה, לדעתי, לא מאורגן נכון.

רן כהן: כל זמן שאני חבר כנסת, וזה לא הרבה זמן, אני לא מתכוון להרפות מהנושא, שזה יהיה מה שיותר טוב ומה שיותר נכון.

אפרים כהן: אני מבקש לא להפריד בין נושא האחריות למתן ההיתרים לבין הנושא שנקרא אגף ההיתרים ומת"ש.

אפרים כהן: כל הנושא הזה עבר בשלמותו לרשות ההגירה.

אפרים כהן: כלומר, ישנו ממונה יחידת סמך שממונה גם על ההיתרים וגם על המת"ש.

אפרים כהן: זה אותו גוף שעכשיו עובד בתיאום, עובדים יחד, ותפקידו בעיקר הוא ניהולי - לרשום אנשים במערכת – ומי שיהיה אחראי זה האנשים המקצועיים בשטח.

רן כהן: אין לי בעיה עם זה שברזני אחראי לעניין הזה.

רן כהן: אני רוצה לדעת שבכפוף לו יש אדם שהוא בעל יכולת החלטה וניהול, שיודע כל יום לעבור על הרשימה מי נפלט ממערכת הסיעוד ועבר למאגר; מה איכותו, האם יישאר בארץ ויעבור להשמה אצל סיעודי אחר או שיסיים את תפקידו בארץ ויחזור לארץ מולדתו.

רן כהן: מי אחראי על העניין הזה?

רן כהן: עד עכשיו לא קיבלתי תשובה.

יהונתן דוידוביץ: אין כזה דבר.

יהונתן דוידוביץ: זו בדיוק הבעיה.

אבי סלומה: מה שקורה בפועל זה שמביאים אנשים לא מתאימים לארץ, אין פיקוח וגם אין גירוש של אנשים.

רן כהן: בין היתר, אני מעלה את השאלות שלי גם בגלל העניין הזה.

אבי סלומה: יותר מזה, אדם מגיע לעבוד בארץ, הוא לא יודע מה מצפה לו.

אבי סלומה: הוא לא מבין מה זה נכה, מה זה להרים נכה, מה זה לקלח נכה.

אבי סלומה: הפיקוח גרוע מאוד.

רן כהן: תודה.

רן כהן: מר שפיגלר, בבקשה.

מאיר שפיגלר: קודם כול, לגבי הנושא של מי יעשה מה – זה לא דבר שייקבע כאן.

רן כהן: זה דבר שאני מפקח עליו, זה תפקידי.

מאיר שפיגלר: זה בסדר גמור.

מאיר שפיגלר: אני רוצה לומר לך שבימים אלה נערכת רביזיה מלאה של כל המבנה העתידי של היחידה שתטפל בעובדים הזרים במסגרת רשות ההגירה.

מאיר שפיגלר: אנחנו עושים את הכול כדי שהמבנה יהיה יעיל וכמה שיותר נגיש מבחינת מקבלי השירותים.

רן כהן: למה זה מתחיל ארבעה חודשים אחרי שהחוק נכנס לתוקף?

מאיר שפיגלר: משום העובדה המאוד פשוטה, שכל היחידה עדיין לא עברה.

מאיר שפיגלר: יש הרבה בעיות שאנחנו מתמודדים אתן ביומיום.

מאיר שפיגלר: לצערי הרב, יש גם צורך בחקיקה כדי להשלים את מעשה המרכבה.

רן כהן: אני יכול לדעת מתי זה יעבור?

מאיר שפיגלר: ברגע שתהיה חקיקה.

רן כהן: איזו חקיקה?

רן כהן: לא צריך פה חקיקה, יש החלטת ממשלה.

רן כהן: לפני ההחלטה האחרונה על העברת הרשות למשרד הפנים היו ארבע החלטות ממשלה על הקמת רשות, שאף אחת מהן לא קוימה.

רן כהן: אתה יודע למה זה נדחף בסוף?

רן כהן: כי בוועדה הזאת לא הרפינו עד שזה חזר לממשלה והפעם אני מקווה שזה יוקם, גם משרד האוצר רוצה בזה.

רן כהן: לשמחתנו, הפעם יש שילוב ידיים.

רן כהן: עכשיו תשלים.

מאיר שפיגלר: לגבי השלמת מעשה המרכבה - צריך לשנות שני חוקים, שאם לא משנים אותם אי-אפשר לבצע אכיפה פלילית בנוגע לשני החוקים הנ"ל על-ידי עובדים שהם לא עובדי משרד התמ"ת.

מאיר שפיגלר: היות ונדרשת חקיקה, וכפי שכולם יודעים, אנחנו לא נמצאים בימים כתיקונם - - -

רן כהן: איזו חקיקה?

מאיר שפיגלר: שני חוקים: חוק עובדים זרים וחוק תאגידי כוח אדם.

מאיר שפיגלר: כתוב שם בצורה מפורשת שאת האכיפה יבצע עובד משרד התמ"ת ולא עובד מדינה.

מאיר שפיגלר: כמחוקק ותיק מאוד אתה מבין שצריך להעביר את זה בכנסת.

רן כהן: זו חקיקה שמעבירים בשבוע, זו בעיה?

מאיר שפיגלר: אז תעזור לנו גם בנושא הזה.

רן כהן: עכשיו אני לא יכול לעזור כי עכשיו אין כנסת.

רן כהן: עכשיו נזכרתם?

מאיר שפיגלר: כל מה שאפשר היה לעשות ואפילו מעבר לכך – נעשה.

מאיר שפיגלר: למעט תקני כוח אדם מעטים שנשארו בתמ"ת לעניין האכיפה הפלילית, כל מה שניתן היה לעבור עבר – זה כל מחלקת ההיתרים, המת"ש, 50% מהאכיפה עברה.

מאיר שפיגלר: בין היתר, אנחנו נעזרים בהכשרתם של העובדים אצל הגברת רבקה מקובר.

רן כהן: לו אני שר הפנים או שר התמ"ת או שניהם, הייתי מגיע להסכמה בין שני השרים שבינתיים, עד שהחוק יתוקן, עובד משרד התמ"ת ישב במשרד הפנים וינהל את הפיקוח.

רן כהן: מה הבעיה?

רן כהן: כל כך קשה?

רן כהן: העיקר שתהיה מהות.

רן כהן: העיקר הוא לא מה כתוב בתואר, חשוב המטופל שצריך את המטפל.

מאיר שפיגלר: בין אותם אנשים שלא עברו לבין מה שצריך אותו אדם, שבעניינו התכנסה הוועדה הזאת, אין ולא כלום.

מאיר שפיגלר: לא צריך לקשור שני דברים שהם מין שאינו מינו.

מאיר שפיגלר: כל הסוגיה של הטיפול בלשכות הסיעוד עברה במלואה למסגרת רשות ההגירה והיא מתפקדת כמו שהייתה מתפקדת ערב העברתה, בדיוק באותה מידה.

מאיר שפיגלר: להיפך, אנחנו משדרגים אותה, קולטים כוח אדם ועושים מעשים שלא נעשו ערב העברתה, לצערי הרב.

מאיר שפיגלר: זו עובדה קיימת.

מאיר שפיגלר: לגבי הנושא של מידת התאמת העובד הסיעודי למיועד לקבל את הטיפול - יש דברים שהם בגדר היסטוריה.

מאיר שפיגלר: אני לא יודע איך משנים היסטוריה.

מאיר שפיגלר: אני יודע מה צריך לעשות בהווה ובעתיד.

מאיר שפיגלר: לעניין זה, בנוהל – ואנחנו מקפידים על זה קלה כחמורה - לשכות פרטיות נדרשות לוודא את מה שאמרו דוברים לפני, כלומר מידת התאמת העובד במדינת המוצא, לא כאן בארץ.

מאיר שפיגלר: לגבי מצבים של עובדים שנמצאים כאן כתוצאה מזה שעברו ממעסיק אחד למעסיק אחר, נעשה את הבדיקות האלה במסגרת היחידה שעוסקת בסיעוד, וכוח אדם שנקלוט יטפל גם בבדיקות האלה כדי שלא תיווצר סיטואציה – ואנחנו מודעים לה - שייקחו אדם שאיננו מתאים לסעוד אדם אחר ויעבירו אותו מאל"ף לבי"ת.

אבי סלומה: מדוע זה לא נעשה עד היום?

מאיר שפיגלר: אמרתי שאני לא יודע לשנות את ההיסטוריה.

רן כהן: תודה.

רן כהן: בבקשה, אדוני.

יהורם הל: אני מקשיב לדיון ואני נזכר בפתגם: הדרך לגיהינום רצופה כוונות טובות.

יהורם הל: מדברים על בירוקרטיה, על טכניקה, על חוקים, על תקנות, אף אחד לא הזכיר את המטופל במילה אחת.

רן כהן: אני הזכרתי כל הזמן.

יהורם הל: אני מדבר על המתדיינים ממשרדי הממשלה השונים, לא עליך.

יהורם הל: מדברים על פרוצדורות ועל טכניקות.

יהורם הל: מפניות שמגיעות ל"כן לזקן", אותם 70 שקלים שמותר לקחת, החברות גובות.

יהורם הל: אין שום פיקוח.

יהורם הל: אני אומר את הדברים כדי שכל מי שדיבר ממשרדי הממשלה יהיה ער לבעיות.

יהורם הל: מה שנאמר לי על-ידי פונים זה שלא מגיע עובד סוציאלי, לא פעם ראשונה ולא אחרי שלושה חודשים.

יהורם הל: אני לא יכול לנקוב בשמות של חברות, זה גם לא הוגן, כי אני פונה אליי מי שפונה.

יהורם הל: יכול להיות שיש חברות שהן כן בסדר.

רן כהן: אני מבקש שאם אתם מקבלים נתונים על חברות שנוהגות לא בסדר תעבירו לוועדה ולמשרד הפנים.

יהורם הל: דבר שני, כשמדברים על עובד למטופל, אני יכול להגיע לכל מקום בעולם ולנסות להתאים, בסוף, כשהעובד מגיע לכאן ונתקל במטופל או במטופלת עצמם זה סיפור לגמרי אחר.

יהורם הל: הוא יכול להיות עובד טוב, אבל אין כימיה בין האנשים.

יהורם הל: צריך לזכור גם את זה, ולכן צריכה להיות אפשרות ההחלפה.

יהורם הל: מה שחשוב בקטע של ההחלפה זה לא מיד כשעובד שהמשפחה אומרת שלא מסתדרים, להגיד שהוא עובד גרוע.

רן כהן: אתה בעל ציפיות שאני לא חולם עליהן.

רן כהן: כימיה?

רן כהן: קודם כול שתהיה עבודה טובה.

רן כהן: הוא צריך קודם כול לקלח אותו, להלביש אותו.

יהורם הל: אני לא יודע כמה מהאנשים שיושבים סביב השולחן הזה העסיקו בפועל עובדים זרים להורים הזקנים שלהם, שהתנסו בכל התהליכים של השמת עובד, החלפת עובד, אישורים, פניה מחודשת וכל הדברים האלה.

יהורם הל: אם הם מדברים מתוך הכרות אישית של הקושי בהשמת עובד, הטיפול בו ומציאת ההתאמה בין העובד למטופל או שמדברים רק על פרוצדורות, שהן חשובות, אבל הן לא העיקר.

רן כהן: אני מאוד מודה לך.

רן כהן: בבקשה, אדוני.

גרי רוט: אני מבין שיש פה שיטה חדשה, יש חבלי לידה, ואני בטוח שכל עוד אפרים כהן הוא המתאם – ואני מקווה שהיורש שלך יהיה מסור כמוך - זה יתיישר בסוף ונקבל פתרון.

גרי רוט: פה מדברים על נושא ההתאמה, וזה טמון בהכשרה.

גרי רוט: הבהרתי את זה כבר לכמה גורמים, כולל לך, אדוני היושב ראש.

גרי רוט: יש תוכנית הכשרה בתחום הדמנטי בכלל, לאו דווקא אלצהיימר.

גרי רוט: היא לא חייבת להתבצע על-ידי העמותה שלנו, למרות שיש לנו את כוח האדם ואת היכולת המקצועית לעשות את זה.

רן כהן: הבנתי ממשרדי הממשלה שמתכוונים להיכנס גם לתחום ההכשרה, ושתהיה חובת הכשרה.

גרי רוט: אז האלימות תקטן.

גרי רוט: המאגר, שקיים או לא קיים, של אנשים לא מתאימים יקטן כי אנשים יקבלו הכשרה מוקדמת.

גרי רוט: הם לא יעזבו את המעסיק, וכל הצדדים ייהנו מזה – גם העובד והכי חשוב, המטופל.

רן כהן: אני מודה לך.

רן כהן: מה קורה בנושא הכשרה?

משה סוויסה: חלה על הלשכה חובה לוודא שהעובד הזר מבצע הכשרה מינימלית, שחייבנו, טרם הבאתו לארץ.

משה סוויסה: אני יודע שיש חברות גדולות שעושות את זה שם.

רן כהן: תודה.

רן כהן: בבקשה, אדוני.

יהונתן דוידוביץ: אני רוצה לדבר באופן כללי על הנוהל החדש שעומד לפתחנו.

יהונתן דוידוביץ: אנחנו שוכחים את המטרה שלשמה הגיעו לכאן העובדים הזרים.

יהונתן דוידוביץ: אנחנו שוכחים את הכלל התלמודי: עניי עירך קודמים לך.

יהונתן דוידוביץ: למה אני מתכוון?

יהונתן דוידוביץ: בראשית החליטה המדינה, באופן מוחלט ונכון, להביא לכאן עובדים זרים בתחום הסיעוד משום שהגיעו למסקנה שהמטופלים – בין אם זה הנכים, בין אם זה הקשישים או כל החולים הסיעודיים האחרים - לא מקבלים את הטיפול הראוי במדינה שלנו.

יהונתן דוידוביץ: זה צריך לעמוד בראש הנושא, אנחנו צריכים לדאוג למטופלים ואחר כך למטפלים.

יהונתן דוידוביץ: אני לא אומר שלא צריך לדאוג למטפלים - - -

רן כהן: אנחנו דואגים בו-זמנית גם לזה וגם לזה.

יהונתן דוידוביץ: נכון.

יהונתן דוידוביץ: אבל מה שקורה כרגע זה שדואגים רק למטפלים ושכחו את המטופלים.

יהונתן דוידוביץ: השכחה הזאת הגיעה עד כדי כך שהיום אתם גורמים נזק למטופלים.

יהונתן דוידוביץ: אמר יואב קריים בצדק רב, שסופנו – של המטופלים - להיכנס למוסדות.

יהונתן דוידוביץ: אם תיישם את הנוהל הזה כלשונו אף מטופל לא יוכל לזכות במטפל ראוי, וגם אם הוא יזכה בו הוא לא יוכל להעסיק אותו, לא יכול לממן את ההעסקה שלו.

רן כהן: נשאל את הביטוח הלאומי לגבי הנושא הזה, באיזה אופן המטופלים יממנו את המטפלים שלהם.

יהונתן דוידוביץ: זה לא קשור לוועדה הזאת.

יהונתן דוידוביץ: ראשית, דיברו על מאגר.

יהונתן דוידוביץ: אדוני שמע הרבה תשובות והרבה גמגומים, תשובה מעשית אין.

יהונתן דוידוביץ: עד לרגע זה אין בפועל מאגר.

יהונתן דוידוביץ: מנגד, אנחנו יודעים שהנוהל שעומד היום לדיון קובע שבעוד כחודשיים השמיים ייסגרו, ואז אנחנו, כמטופלים, נידרש לקבל - - -

רן כהן: השמיים ייסגרו לעובדי סיעוד?

רן כהן: לא שמעתי.

עמיקם אבן חן: ברגע זה יש סגירה אדמיניסטרטיבית.

יהונתן דוידוביץ: אם יורשה לי לדבר, אסביר למה אני מתכוון.

יהונתן דוידוביץ: אל"ף, יש מגמה לסגור את השמיים משום שטוענים שעלתה המכסה של העובדים הזרים בסיעוד שאין להם עבודה.

יהונתן דוידוביץ: בי"ת, הנוהל החדש שנוצר אומר שכל חברת כוח אדם תוכל לייבא עבור הלקוחות שלה רק אחוז מסוים מסך כל המטופלים שברשימה שלה, כשאת יתרת העובדים תיאלץ לחפש באותו מאגר דמיוני, שאנחנו לא יודעים עדיין איפה הוא ומה הוא.

יהונתן דוידוביץ: אמר יואב קריים דבר נוסף, ואסור לשכוח את זה, שבמאגר הזה - אם יקום ומתי שיקום - יהיו מן הסתם הרבה עובדים שמלכתחילה נפלטו ממעגל העבודה לא רק בגלל שהמעסיק נפטר, אלא בעיקר משום שהם לא טובים.

רן כהן: ניסיתי לפתור את הבעיה הזאת.

רן כהן: צריך להיות מיון בין עובדים טובים לעובדים לא טובים.

יהונתן דוידוביץ: בגלל שאדוני לא קיבל תשובות, אני מציע שתצא מכאן החלטה אופרטיבית שהנוהל החדש הזה יעוכב עד שתינתנה כל התשובות האופרטיביות.

רן כהן: הרפורמה תעוכב?

רן כהן: נדמה לי שצריך לדאוג דווקא שהנוהל הזה יהיה כמה שיותר מהר.

יהונתן דוידוביץ: אבל שיעבוד נכון.

יהונתן דוידוביץ: אתה רואה שאין להם תשובות, הם לא מסוגלים לעשות את זה.

רן כהן: למרות המאמצים האדמיניסטרטיביים שהיו – אני יודע שאפרים כהן עשה מאמץ גדול ושיפר - הרפורמה היא דבר נדרש.

שמעון יאיר: בלי לפגוע במה שקיים כרגע.

יהונתן דוידוביץ: הרפורמה היא דבר נדרש כאשר יוכלו לבצע אותה, אבל לא לעשות טלאי על טלאי ולהגיד: נסתדר, לא יודע, נראה.

יהונתן דוידוביץ: אלה התשובות שקיבלת פה, לא קיבלת אף תשובה מעשית.

יהונתן דוידוביץ: נושא התשלומים - נטע הצהירה כאן, והיא אמרה לי את זה גם אתמול בשיחה בינינו, שחברת כוח אדם פרטית שתגבה כסף מנכה עבור רישום של עובד עוברת על הנהלים ותזכה לשימוע.

יהונתן דוידוביץ: זה נחמד, אבל תראה מה קורה בשטח.

יהונתן דוידוביץ: אני, כנכה, מצאתי לי מטפל, אפילו במאגר המקומי.

יהונתן דוידוביץ: ניגשתי למשרד הפנים וביקשתי לרשום אותו.

יהונתן דוידוביץ: אמרו לי שאני חייב לרשום אותו דרך לשכת עבודה פרטית.

יהונתן דוידוביץ: אצתי רצתי ללשכת עבודה פרטית וביקשתי להירשם.

יהונתן דוידוביץ: ברגע שרושמים אותי הם מחויבים על פי הנהלים לשלוח אליי הביתה עובד סוציאלי ארבע פעמים בשנה לפחות, אבל הוא לא בא בחינם.

רן כהן: זה 70 שקלים בחודש.

עמיקם אבן חן: 70מה זה שקלים בחודש?

עמיקם אבן חן: זה אפילו לא האש"ל.

רן כהן: חברים, אתם לא מבינים שלמטופלים האלה אין להם מאיפה לשלם.

עמיקם אבן חן: תעביר את כל הנושא הזה לשירות התעסוקה, שממשלת ישראל תעשה את זה.

יהונתן דוידוביץ: אי-אפשר לומר שלשכה פרטית שלא תגבה כסף תעבור על החוק, ומצד שני אותה לשכה תצטרך לממן את העובד הסוציאלי.

יהונתן דוידוביץ: אז מה שקורה בפועל זה שאותה לשכה צריכה לתמרן, ואנחנו המטופלים נפגעים כי אז יעשו חאפ-לאפ למציאת עובד, יעשו חאפ-לאפ בהעסקת עובד סוציאלי שיבוא סתם ויקשקש חתימה אבל בפועל לא יבדוק את הדברים כראוי, ואנחנו נפגעים.

יהונתן דוידוביץ: הנוהל הזה לא מעשי כי היום אף לשכת עבודה לא מוכנה לרשום, בצדק.

יהונתן דוידוביץ: אז אני קירח מכאן ומכאן כי משרד הפנים אומר שהוא לא מרשה לי לרשום בלי לשכה, והלשכה אומרת לי שהיא לא תרשום כי זה עולה לה כסף.

רן כהן: תפנה בעניין הזה למשרד הפנים ותגיד שפנית ללשכה זאת וזאת והיא מסרבת לרשום.

שמעון יאיר: משרד הפנים שומע.

רן כהן: אני רוצה דבר קונקרטי.

עמיקם אבן חן: אין ללשכה שום מחויבות לרשום.

רן כהן: מה זאת אומרת?

רן כהן: אתם יכולים רק ליהנות - - - ?

עמיקם אבן חן: לא יכול להכריח לשכה לרשום.

עמיקם אבן חן: רוצים לאלץ חברה להפסיד כסף.

רן כהן: אתה לא מבין שזאת פעם ראשונה שנקבע שאדם סיעודי משלם כל חודש בעבור השירותים הנהדרים שאתה נותן לו?

רן כהן: מה קרה?

גלית נקש: אבל הביקורים נעשים על-ידי חברות הסיעוד.

גלית נקש: הכפלתם את הביקורים של עובדים סוציאליים.

רן כהן: אז מה?

אפרים כהן: מי חייב אתכם להגיש בקשה לעסוק בתחום?

אפרים כהן: למה כל כך הרבה אנשים רוצים לעסוק בנושא?

אפרים כהן: עושים יותר כסף.

אפרים כהן: מי חייב אותך להגיש מועמדות ולהמשיך לעבוד בנושא?

אפרים כהן: יש דבר חשוב וזה המטופל, הוא חשוב מעל הכול, ולא רק הכסף.

אפרים כהן: מי שלא רוצה יכול להגיש התפטרות, נקבל את זה בברכה.

אפרים כהן: אין שום בעיה.

רן כהן: אתה לא צריך להאריך.

רן כהן: מקובל עלי לחלוטין מה שאומר אפרים כהן.

רן כהן: לדעתי צריכה לצאת הנחיה שאומרת שחובה על לשכה לרשום.

רן כהן: סעיף 6א, חובות הלשכה: לשכה תעביר את פרטיהם של המעסיקים של העובדים הזרים אתם היא התקשרה לצורך תיווך ו/או טיפול.

רן כהן: התקשרות לשכה עם מעסיק או עובד זר לצורך תיווך או טיפול תיקרא להלן "רישום".

רן כהן: הדיווח למת"ש ייעשה תוך שבעה ימים מיום רישום מעסיק או עובד כאמור לעיל על-ידי הלשכה באופן מכוון, כפי שייקבע על-ידי המנהל.

רן כהן: אם זה לא ברור, צריך שזה יהיה עוד יותר ברור.

יהורם הל: אין שם שום מילה על חובה.

גלית נקש: כתוב רק "שירות התעסוקה".

רן כהן: אף אחד לא חייב אתכם להקים לשכות לכוח אדם.

רן כהן: הקמתם כדי לעסוק בתחום הזה, תעמדו בחובות של המדינה.

שמעון יאיר: כשבנו את הרפורמה הזאת, למה לא היו נציגים של ציבור המטופלים בוועדה?

רן כהן: נבנתה רפורמה, בואו נבדוק שהיא תצא טוב.

רן כהן: בבקשה, גברתי.

סיגל רוזן: אני רוצה להתחיל בזה שכל עוד אין מאגר לא ברור לי איך ממשיכים לגרש עובדים.

סיגל רוזן: לא הכנו נתונים לפי עובדים שהגיעו רק בשנה האחרונה, אבל בסקר שעשינו בקרב 200 עובדים שנמצאים בכלא מעשיהו, עצורים לקראת גירוש, 20% מקורבנות הקבילה הם אנשים שהגיעו בשנתיים האחרונות לארץ.

רן כהן: הם נמצאים בכלא?

רן כהן: עובדי סיעוד?

רן כהן: אני לא מבין את הטמטום הזה.

סיגל רוזן: 68% מתוכם הם עובדי סיעוד, וזה רק בגברים, כשאנחנו יודעים ש-84% מעובדי הסיעוד הם נשים.

סיגל רוזן: אם היינו עורכים בדיקה באגף הנשים הנתונים היו עוד יותר גבוהים.

סיגל רוזן: מבקש יוסי אדלשטיין שנביא לו שמות של אנשים שגורשו.

סיגל רוזן: זה נורא קשה, כי אדם שגורש מהארץ לא מתקשר אלינו רק כדי שנעדכן את הסטטיסטיקה שלנו.

סיגל רוזן: האנשים שנמצאים בכלא, גם אם בית הדין לביקורת משמורת מאפשר להם שחרור, לא תמיד הם מוצאים את 1,000 השקלים לצורך הפקדת ערבות או אדם מחוץ לכלא שיפקיד עבורם את הערבות.

רן כהן: האם הרשימה של 200 השמות האלה נמצאת אצלכם?

רן כהן: את יכולה להעביר לי אותה?

רן כהן: תעבירי אותה גם לגברת מקובר.

סיגל רוזן: בסדר.

רן כהן: אפנה את זה לראש הממשלה ולשר לביטחון הפנים ולכל העולם.

רן כהן: בעיניי זה טמטום בהתגלמותו.

עמיקם אבן חן: האם חלק מהם נתפסו כשהם לא עובדים בעבודה שלשמה הגיעו?

סיגל רוזן: נכון, הם לא עובדים.

רן כהן: אבל כל ההיגיון של המאגר הוא לא רק של חוקיים, גם מאגר של לא חוקיים.

עמיקם אבן חן: אני אומר לך שרובם לא עובדים בסיעוד ולכן הם נתפסו.

רן כהן: אבל אנחנו מדברים רק על עובדי סיעוד.

רן כהן: אתה לא יכול להתפרץ כל הזמן.

רן כהן: אני רוצה לקיים דיון נכון.

רן כהן: סיגל רוזן מדברת, הרשיתי לעצמי להפריע לה בשאלה באמצע, היא נתנה לי תשובה ועכשיו היא תמשיך לדבר.

סיגל רוזן: למשרד הפנים יש את הנתונים המדויקים מי מאותם עצורים אכן גורש מהארץ.

סיגל רוזן: לנו הם לא מודיעים את זה, הנתונים הסטטיסטיים שלנו לא מעניינים אותם.

סיגל רוזן: הם בקשר אתנו כשהם חושבים שנוכל לסייע להם, כשנכשלנו – מנתקים אתנו את הקשר.

סיגל רוזן: אנחנו יכולים לומר מהניסיון המצטבר, גם של מוקד הסיוע לעובדים זרים וגם של קו לעובד, שכל אותם אנשים, גם אם הם מצליחים להשתחרר בערבות ומגיעים למשרדי העמותות ומחפשים עבודה, לעתים נדירות הם מצליחים לחזור למעגל העבודה.

סיגל רוזן: משרד הפנים מונע זאת בעדם בכל דרך אפשרית.

סיגל רוזן: לא נמצאים מעסיקים פוטנציאלים שמעוניינים להעסיק אותם, כי עדיין אפשר להביא עובדים מחוץ לארץ, וברור שזה יותר קל ויותר משתלם.

רן כהן: אני מאוד מקווה שמשרדי הממשלה שיושבים כאן יודעים מצוין את הסוגיה הזאת; לחברות יותר כדאי להביא מחוץ לארץ מאשר להעסיק אנשים שנמצאים בארץ בגלל כל השוק השחור בכסף הזה.

רן כהן: אני מאוד מקווה שהממשלה תתעשת בעניין הזה.

שמעון יאיר: אז למה הגבילו ל-7% את מספר העובדים הזרים שאפשר להעסיק?

יהונתן דוידוביץ: לכל לשכה יותר להביא רק 3% עובדים חדשים, כדי לאלץ אותנו כבר היום לקחת מהמאגר.

יהונתן דוידוביץ: אבל אנחנו עוד לא יודעים איפה המאגר.

שמעון יאיר: הם הובאו לעסוק בסיעוד, וברחו מזה.

עמיקם אבן חן: הלכו למשק בית, נתפסו בעבודה בלתי חוקית ולכן נתפסו.

רן כהן: סליחה, עכשיו מדברת רק סיגל רוזן.

סיגל רוזן: כל עוד אין מאגר צריך להפסיק לגרש מהארץ עובדי סיעוד שנמצאים פה ושלא הגיעו רק בשנה האחרונה, אלא טרם השלימו את 36 החודשים שמותר להם לעבוד כאן.

שמעון יאיר: אם הם שיכורים, אם הם רמאים, אם הם בורחים – גם אז לא לגרש אותם?

שמעון יאיר: גם אז לא לעצור אותם?

סיגל רוזן: מישהו הכניס אותם לארץ.

שמעון יאיר: גברת, הביאו אותם לסיעוד והם ברחו.

שמעון יאיר: אז מה אם את מגינה עליהם, אז הם צדיקים גמורים?

אן סוצ'יל: גברת מקובר סיפרה לפני רגע על עשר חברות שנסגרו בשלושה החודשים האחרונים בגלל תרמיות כאלה.

שמעון יאיר: את צריכה גם להבין שמלכתחילה העובדים האלה הובאו כדי לעזור למטופלים.

שמעון יאיר: היום את רוכבת על הגב שלהם כדי להיראות יפת נפש, אבל את לא מבינה את ההיסטוריה של העניין הזה.

שמעון יאיר: את חצופה, את פשוט אדם חצוף.

רן כהן: אני מבקש שתירגע.

שמעון יאיר: זאת חוצפה.

שמעון יאיר: בגלל שהם מגנים על העובדים הזרים אז המטופלים יכולים ללכת לעזאזל?

שמעון יאיר: לכי לתל אביב ושבי בפאב שלך, מה הסיפור?

רן כהן: לא, אני לא מסכים שתפגע באנשים שמוזמנים לוועדה.

רן כהן: בבקשה, גברתי.

אן סוצ'יל: אני מבקשת שיהיה ברור, ואני חושבת שלאנשים זה אולי לא ברור, שאין מאגר ובמקביל עובדים מגורשים.

רן כהן: זה ברור לגמרי.

אן סוצ'יל: זה לא ברור.

אן סוצ'יל: ביקשת מיוסי אדלשטיין נתונים.

אן סוצ'יל: יש 54,000 היתרים, כמה עובדים יש בארץ שנכנסו בשנים האחרונות?

אן סוצ'יל: מה הפער בין מספר ההיתרים למספר העובדים ששוהים בארץ ולא מיצו את תקופת הזכאות שלהם בארץ?

אן סוצ'יל: שייתן את הנתונים האלה ואז נדע.

אן סוצ'יל: יש נוהל חדש שאמור לוודא את הרמה המקצועית של העובדים המובאים, אבל יש אחריות לאותם עובדים שכבר הגיעו.

אן סוצ'יל: 5,000 דולר זה המינימום שעובדים משלמים כדי להגיע לארץ.

אן סוצ'יל: 5,000 דולר זה לעובדים מהפיליפינים, הודים ונפלים משלמים 7,000-8,000 דולר ובנוהל הזה אין שום דבר שאמור לפתור את בעיית דמי התיווך.

רן כהן: תודה רבה לך.

רן כהן: בבקשה, גברתי.

דניאלה ברפמן: לכל זה נכנסת תופעה חדשה, שאולי לא נתקלתם בה, שעובדים דורשים לעבוד שמונה שעות, כי זו זכותם.

דניאלה ברפמן: בסיטואציה כזו המטופל נאלץ להעסיק שני עובדים.

דניאלה ברפמן: רציתי לשים את זה על השולחן.

דניאלה ברפמן: בכל השיסוי שקיים בין קבוצה חלשה אחת לקבוצה חלשה אחרת, צריך להסתכל על הנושא הזה בעיניים אחרות.

רן כהן: למיטב ידיעתי, עובדי סיעוד שבאים מהפיליפינים וממקומות אחרים באים בהתניה שהם עובדים 24 שעות.

קריאות: אבל "קו לעובד" דואג לכך שיקבלו שעות נוספות.

דניאלה ברפמן: אולי לא צריך עובדים זרים בכלל, אולי צריך להסתכל - - -

רן כהן: הכוונה בכל התביעות היא לא שהם לא יעבדו 24 שעות אלא שיקבלו את הזכויות שלהם על השעות הנוספות.

עמיקם אבן חן: איך יממנו?

רן כהן: יש חוק, ובעניין הזה צריך לקיים את החוק.

רן כהן: הבעיה היא לא העובדים, אלא האם המדינה נותנת לאנשים הסיעודיים את הכסף כדי לשלם לעובדים.

דניאלה ברפמן: זה מה שרציתי להגיד.

יואב קריים: אני מאוד מעריך את העבודה של "קו לעובד", אבל יש לי בעיה גדולה אתם - הם לא רואים אותנו בעיניים והם לא מוכנים להידבר אתנו באמת.

יואב קריים: יש פה מצב של חד-צדדיות.

יואב קריים: אני מאוד בעד דאגה לעובד, לא כמס שפתיים, אבל יושב פה בן-אדם שהעובד הזר שלו הרביץ לו ולכן הוא נאלץ לבקש ממנו ללכת, וגם הוא בטח יושב באותו בית סוהר.

יואב קריים: הדברים לא חדים וחלקים.

יואב קריים: "קו לעובד" מתייחס לדברים האלה כאילו מדובר ביחסי עובד ומעביד רגילים.

יואב קריים: לא מדובר עובד ומעביד רגילים, משום שבמקרה הזה המעביד תלוי בעובד שלו.

אבי סלומה: הוא חסר ישע.

רן כהן: אני לא מאמין ש"קו לעובד" מתייצב לטובת העובד שמרביץ למטופל.

קריאות: תאמין.

שמעון יאיר: תאמין, אני ראיתי.

שמעון יאיר: הם מתדרכים אותם להגיש תביעות נגד נכים שאין להם כסף לשלם את שכר המינימום.

יואב קריים: הפתרון הוא שהמדינה באמת תיכנס לעניין הזה.

יואב קריים: אני בעד שהעובד הסיעודי יקבל את כל מה שמגיע לו, כי זה האינטרס של המטופל.

יואב קריים: אם לעובד יהיה טוב הסיכוי שהטיפול שאקבל יהיה טוב עולה.

יואב קריים: אבל לא ייתכן שזה יעלה כמה שעולה לנו, להגן על העובדים בלי הפסקה ולהשאיר אותנו המטופלים חשופים בצריח, וזה מה שהרפורמה הזו עושה.

רן כהן: תודה רבה.

דובר: יש לי תביעה של עובדת שהתעללה במשך כחודש בנכה, ותמורת כל העינוי הזה תובע ממנה "קו לעובד" כסף.

דובר: היא צריכה לשלם לה כסף עבור העינוי.

רן כהן: תודה.

רן כהן: בבקשה, גברתי.

זהרה כהן: בעקבות מה שיואב קריים אמר, אנחנו מקבלים פניות רבות למוקד שהקמנו בעניין של אלימות כלפי קשישים.

זהרה כהן: כל זמן שאין פיקוח, שיש את החלוקה וההעברה הבין-משרדית, אני ממליצה שזה יחזור לביטוח הלאומי, לפחות לגבי הקשישים.

זהרה כהן: לפחות, מי שמקבל חוק סיעוד שזה יעבור דרך חברות סיעוד שעברו הכשרה, עובדות סוציאליות מקצועיות – שזה יישאר כמו שזה.

רן כהן: תאמיני לי שככל שהממשלה תפעל שיותר ויותר מטפלים יהיו ישראלים ופחות יהיו תלויים בעובדים זרים מארצות רחוקות, יהיה יותר טוב.

אבי סלומה: לא בטוח.

רן כהן: אז אתה תקבל עובד זר.

רן כהן: זו דעתי, שכמה שיעבדו יותר ישראלים זה יותר טוב.

זהרה כהן: יש נתון שאומר כמה אנשים עברו מאז הרפורמה לקבלת כסף באופן פרטי?

רן כהן: לי אין.

רן כהן: אסתר, את יודעת?

אסתר רייס: בערך 250 קיבלו בכל אזורי הניסוי, כולם כבר אחרי בקרה וכולם ממשפחות נורמטיביות, שאין שם מקרי התעללות.

זהרה כהן: זה בחוק סיעוד.

זהרה כהן: יש גם גמלאים שלא מקבלים דרך קצבת הזקנה.

אבי סלומה: ממש תמונה ורודה, אין שום בעיה.

אבי סלומה: כולם בסדר.

אבי סלומה: אבל בפועל נכים ננטשים בתוך הסחי.

אסתר רייס: זה לא קשור לשאלה הזאת.

אסתר רייס: הנכים כולם מקבלים גמלה בכסף, מדובר פה רק על זקנים סיעודיים שמקבלים דרך חברת סיעוד.

רן כהן: האם מתקיימים דיונים בביטוח הלאומי עם משרד הרווחה, משרד האוצר, לגבי דרך המימון של עובד סיעודי?

רן כהן: אם הם מקבלים 3,000 שקלים הם לא יכולים לשלם את זה.

אסתר רייס: אני יכולה לדבר יותר על סיעוד, פחות על נכות כללית.

אסתר רייס: כל עוד מדינת ישראל לא רואה בזה שירות שהיא מממנת במלואו, אז אין קשר ישיר בין הדברים.

אסתר רייס: אני יכולה להגיד מה גובה הקצבאות, אבל גם נכים – אם אני מסתכלת על קצבת שירותים מיוחדים – וגם אנשים סיעודיים שמקבלים את המכסימום, הקצבה לא מממנת את מלוא האחזקה של העובד.

רן כהן: הייתי אחד המחוקקים של חוק הסיעוד.

רן כהן: חוק הסיעוד מעניק לאדם סיעודי את האפשרות לקבל X שעות.

רן כהן: בביטוח הלאומי יודעים לבדל בין מי שזקוק למספר שעות מכסימלי, לבין מי שזקוק לעובד זר כיוון שזה לא מספיק.

רן כהן: מה קורה עם כל אלה שהם מעבר ל-18 שעות?

אסתר רייס: לא נעים לי לקלקל את התמונה, אבל החוק כפי שחוקק – והוא לא השתנה בדברים האלה - לא נותן את תוספת השעות עם קשר ליניארי של הגידול בצורך בשעות.

אסתר רייס: להיפך, המצב היום הוא שמי שהכי פחות תלוי – אלה שמקבלים 2.5 נקודות - מקבל יחסית יותר שעות בקשר לצרכים שלהם מאשר מי שנמצא בקצה השני של הסקאלה.

אסתר רייס: יש קשר הפוך.

אסתר רייס: זאת אומרת, מי שמקבל היום 18 שעות, שהם הנכים הכי קשים, מקבלים בערך 21% ממה שהם היו צריכים לקבל.

רן כהן: אני מודה לך.

רן כהן: נרשום לפני חבריי בכנסת הבאה לתקן את החוק בעניין הזה.

רן כהן: יוסי אדלשטיין, לגבי הנושא של הפערים בין ההזדקקות לעובדים זרים בסיעוד לבין המצאי, אתה יודע להגיד כמה עובדים זרים נכנסו באשרה של עובדי סיעוד?

יוסי אדלשטיין: לא, אין לי כרגע נתון.

יוסי אדלשטיין: אפשר לבדוק את זה.

יוסי אדלשטיין: אמרתי בפתיח ש-54,000 ההיתרים לא כולם ממומשים.

רן כהן: אבל מעניין אותי מה הפער, מזה אפשר להבין מה מידת המצוקה.

רן כהן: תעביר לי.

יוסי אדלשטיין: זה לא יצביע על המצוקה, כי יש מעסיקים שמגישים את ההיתר ליום פקודה.

רן כהן: בסדר.

רן כהן: בכל אופן, אותי מעניין מה הפערים.

שמעון יאיר: באופן כללי יש לנו תמונה, והיא לא טובה.

שמעון יאיר: יש לוועדה הזאת סמכות להשעות בינתיים את הנוהל החדש עד שהדברים יתארגנו?

רן כהן: לא, זאת החלטת ממשלה.

רן כהן: הוועדה יכולה לפקח, לבדוק, להמליץ, להאיץ בגורמים.

רן כהן: אני בעד הקפאה.

שמעון יאיר: אבל אתה רואה שזה לא מוכן בכלל.

רן כהן: מאחר שאני צריך לסכם, אמליץ את ההמלצה שלי.

רן כהן: אני שומע אתכם ברצון ובקשב רב.

רן כהן: בבקשה, חברות כוח האדם.

גלית נקש: יש בעיה מרכזית אחת, יש את חוק הקבילה ומצד שני מצמצמים את הבאת העובדים לארץ.

גלית נקש: עובדת מגיעה לארץ, למרות שהתחייבה בחו"ל שתעבוד אצל מעסיק, סיפרנו לה והכשרנו, הוא מגיע לארץ ורוצה לעבוד אצל קשישה לבד בתל אביב בתנאים הכי נוחים, כמו ה-leave out – שמונה שעות וללכת הביתה.

גלית נקש: אתם לא יכולים לבדוק אותנו, אי-אפשר להעתיק רפורמה מענף הבניה לענף הסיעוד.

גלית נקש: מדובר כאן על התאמה בין שני אנשים.

רבקה מקובר: זה התפקיד שלכם.

רן כהן: אספר לך מידיעתי האישית, אין שום דמיון בין הרפורמה בענף הבניין לבין הרפורמה בענף הסיעוד.

רן כהן: היא נתפרה לענף הסיעוד, למיטב ידיעתי.

גלית נקש: לא, זאת הייתה הצהרה של אנשי התמ"ת בכנס במעלה החמישה, שהם העתיקו את הרפורמה מענף הבניה.

משה סוויסה: ממש לא.

יוסי אדלשטיין: את לא בכיוון בכלל, בענף הבניה התאגיד הוא המעסיק.

רן כהן: גלית, תמשיכי יותר לתוכן.

גלית נקש: זה שמחייבים אותנו ולא נותנים לנו כוח לאכוף את הדברים – אני לא יודעת איך להתמודד בשטח.

רן כהן: למה אין לכם כוח לאכוף?

גלית נקש: כי אם עובד רוצה לעזוב מקום עבודה אחרי יומיים כי המיקום לא מתאים לו, כי זה פסגת זאב או גבעת זאב – ויש לנו בעיות כאלה – אין לי מענה לדברים האלה.

גלית נקש: באור עקיבא אני נאלצת לוותר על לקוחות כי אני לא יכולה להביא עובדים לשם.

גלית נקש: נכה קשה, אני לא יכולה לספק לו עובד משום שיום-יומיים אחרי העובד בורח.

גלית נקש: אתם באים אלינו בטענות לגבי התאמה?

רן כהן: תודה.

רן כהן: בבקשה, אדוני.

עמיקם אבן חן: אני רוצה לדבר בשם חולים דווקא, כי נקלעתי למצב מסוים והתוועדתי לדבר.

רן כהן: אתה מייצג חברת כוח אדם, לא את החולים.

עמיקם אבן חן: ברגע זה אני מדבר בשם חולים.

עמיקם אבן חן: יש שתי פלטפורמות לחולה לקבל את ההיתר.

עמיקם אבן חן: אחת, פניה למוסד לביטוח לאומי והשניה זה פניה לאגודה לבריאות הציבור.

עמיקם אבן חן: החל מהיום, על פי הנחיית מר סוויסה, האגודה לבריאות הציבור, שזו עמותה של משרד הבריאות במשך 20 שנה, נפסלה.

עמיקם אבן חן: היא זו שאמורה לבדוק, ורק היא, את בעלי ההכנסה הגבוהה.

עמיקם אבן חן: יושבת כאן הגברת מהמוסד לביטוח לאומי, שהייתי רוצה לשמוע את עמדתה בעניין הזה.

רן כהן: אני אפילו לא מבין.

עמיקם אבן חן: אסביר לך.

עמיקם אבן חן: לפני שמקבלים עובד צריך לקבל ניקוד.

עמיקם אבן חן: כדי לקבל את הניקוד שיאפשר לקבל את ההיתר, את ההמלצה לרישיון להעסיק עובד זר, צריך לפנות למוסד לביטוח לאומי – אם הכנסתך נמוכה - או לאגודה לשירותי בריאות הציבור, שהיא עמותה של משרד הבריאות.

זהרה כהן: אם קשיש עובר סף הכנסה.

עמיקם אבן חן: החל מהיום כל החולים שנופלים בקטגוריה של הכנסה גבוהה אינם יכולים לפנות לקבל את הניקוד.

עמיקם אבן חן: המוסד לביטוח לאומי לא ערוך להחליף את האגודה ומר סוויסה אומר בשם המוסד לביטוח לאומי שהמוסד לביטוח לאומי יעשה את זה.

עמיקם אבן חן: אני אומר לך באחריות, לאחר בדיקה עם הגורמים במוסד לביטוח לאומי, שהם לא ערוכים לזה.

עמיקם אבן חן: מר סוויסה אומר שבינתיים הוא ייתן להם היתר לחצי שנה.

עמיקם אבן חן: המשמעות היא סגירת שמיים לחולים האלה, מפני שהם מופלים כבר לרעה.

עמיקם אבן חן: הם לא יכולים לקבל עובד מחו"ל, הם יכולים לקבל עובד מהמאגר שלא קיים.

עמיקם אבן חן: כרגע דנו על זה שאין מאגר, ואם הוא נותן להם היתר לחצי שנה זה רק עובדים שנמצאים בישראל ואין מאגר.

עמיקם אבן חן: צריך לפתור את הבעיה הזאת היום, לא מחר.

רן כהן: תודה.

רן כהן: מי עונה על זה?

משה סוויסה: לפי תקנה שנכנסה לתוקף מ-6 בדצמבר, משרד התמ"ת לא יכול לעבוד עם האגודה ולקבל מהם מבחני הערכות תלות למי שהכנסתו גבוהה.

משה סוויסה: החל מהיום הפניות של אותם אנשים נזקקים בעלי הכנסות גבוהות מגיעות אלינו למשרד התמ"ת, דהיינו אליי, ואני נותן להם מענה.

משה סוויסה: שולחים להם טפסים לתשלום אגרה נוספת ונשלח עובד של הביטוח הלאומי, שיש להם הסכם אתנו, שיעשה את מבחן הערכת התלות.

עמיקם אבן חן: תוך כמה זמן יגיע העובד הזה?

משה סוויסה: הוא יגיע בדיוק לפי התנאים של הביטוח הלאומי, כמו שמגיעים היום לאחרים.

עמיקם אבן חן: הם לא ערוכים לזה.

אסתר רייס: אנחנו ערוכים לזה.

אסתר רייס: המערכת עובדת, העובדים קיבלו הדרכה ותוך יום-יומיים אנחנו מתחילים לבצע את הביקורים האלה.

רן כהן: למה שלא תיעזרו בשירות התעסוקה בעניין הזה?

אסתר רייס: נעתרנו לבקשת האוצר והתמ"ת, שביקורת המדינה לא התירה להם להמשיך בהסדר הנוכחי.

אסתר רייס: מאחר שמדובר במספר זניח של הערכות לעומת מה שאנחנו עושים, נהיה קבלני משנה דרך המעריכים שלנו.

רן כהן: תודה, יש פה עוד מישהו מחברות כוח אדם?

יוסי בן דוד: ברור לכל מי שיושב מסביב לשולחן שנוהל נדרש מאוד לענף והצורך בסדר בענף נדרש.

יוסי בן דוד: כולנו רוצים בנוהל הזה, רוצים לעשות סדר, רוצים ליצור מצב שההתאמה בין המטפל למטופל תהיה מכסימלית, שכל ההכנות בדרך תהינה הנכונות ביותר והטובות.

רן כהן: אז בכל זאת, מה הבעיות?

יוסי בן דוד: הנוהל נוגע בהרבה דברים חשובים ומקדם אותנו לקראת ימות המשיח, אבל בדרך יש עדיין דברים בלתי ישימים, בלתי אפשריים ועליהם צריך לתת את הדעת.

יוסי בן דוד: למשל, כתוב במסמך שמוגש כאן שהרפורמה בענף הסיעוד גובשה כפתרון לביטול הסדר הכבילה בידי בג"ץ.

יוסי בן דוד: אני חושב שזה דבר שצריך לחשוב ולראות מה עושים אתו, כאשר מבקשים ממני ערבות של 500,000 שקלים.

יוסי בן דוד: הבאתי עובד מחו"ל, ומסיבה כלשהי העובד לא נשאר יחד עם המעסיק.

יוסי בן דוד: בשנה הראשונה אני אחראי למשכורתו.

יוסי בן דוד: מצד אחד, יש פסיקה של בג"ץ נגד הסכם הכבילה, שמאפשרת לעובד הזה לעזוב בכל רגע נתון את המעסיק שלו.

יוסי בן דוד: זה בהוראה של בג"ץ.

רן כהן: התקנה לגבי הפקדת 500,000 שקלים עדיין לא בתוקף.

יוסי בן דוד: היא צריכה לעבוד בוועדת העבודה והרווחה, והיא חלק מהנוהל.

רן כהן: אז בוא לא נדון בדבר שעוד לא קיים.

יהונתן דוידוביץ: נחכה שזה יקרה ויהיה מאוחר מדי?

יהונתן דוידוביץ: זה פוגע גם בנו, כמטופלים.

יהונתן דוידוביץ: אם תקשו על החברות אנחנו נסבול, לא הם.

יוסי בן דוד: העובדים רשאים לעזוב בכל רגע נתון את המעסיק שלהם, וזאת משום שלמעסיק יש עין כחולה ולא חומה – הסיבה בכלל לא משנה, כי אין כבילה.

יוסי בן דוד: באנו לפתרון ביטול הכבילה בידי בג"ץ.

יוסי בן דוד: אנחנו יושבים כאן כדי לעקוף את בג"ץ?

יוסי בן דוד: אנחנו יושבים כאן כדי להסדיר את נושא ענף הסיעוד על-ידי עובדים זרים במדינת ישראל.

יוסי בן דוד: זאת המטרה של הישיבה הזאת, זאת המטרה של כל הנוגעים בדבר.

יוסי בן דוד: מאחר וכך, ישנם דברים בנוהל שנוגדים את הדברים שלשמם התכנסנו, וצריך לתת עליהם את הדעת.

יוסי בן דוד: לא הנוהל ולא המחוקק לא אפשרו לאף אחת מהחברות איזשהו כלי כדי לאכוף את מה שכתוב בנוהל, ואת זה צריך לקחת בחשבון.

יוסי בן דוד: משה, אפרים, שפיגלר וכל הנוגעים בדבר, אנחנו יושבים אתם לילות כימים כדי להוציא את הדבר הזה לפועל, אבל צריך לזכור שמדובר בשתי אוכלוסיות קשות, חלשות מאוד.

יוסי בן דוד: מצד אחד, העובדים הזרים, שהם אוכלוסייה חלשה וקשה ומצד שני, קשישים ונכים.

יוסי בן דוד: יש לי הרגשה שבדרך, למרות כל הרצון, יש פספוס של דברים עיקריים שיאפשרו לנוהל הזה לעבוד.

יוסי בן דוד: אני אומר לכם: חשוב מאוד שהנוהל הזה ייצא לדרך.

רן כהן: אני מודה לך.

רן כהן: אני מבין שסוגיית הערבות לא מעוכבת בוועדת העבודה והרווחה אלא אצל שר האוצר.

יובל יעקובי: ועדת העבודה והרווחה אמורה לאשר את שני הדברים.

רן כהן: מה שאני יודע זה שלשר התמ"ת יש תיקון לעניין, ששר האוצר לא אישר.

רן כהן: בבקשה, אדוני.

יצחק בימקה: החליטו על 70 שקלים, אני לא יודע על סמך מה החליטו על הסכום הזה.

יצחק בימקה: אני מרכז מועדון נכים, וקיבלנו הצעות מחברות כוח אדם על חצי מהסכום.

יצחק בימקה: אם כל כך טוב להם והם מרוויחים יפה, בשביל מה הם צריכים את הכסף הזה בכלל?

יצחק בימקה: למה שלא יוותרו?

גלית נקש: חברות הסיעוד עושות את זה כי הן מקבלות כסף מהביטוח הלאומי.

רן כהן: זה מהכיס של המטופלים, מה זה מחברות הסיעוד?

רן כהן: תודה.

רן כהן: נטע, בבקשה.

נטע ברנר-נאור: אני רוצה להגיד משהו חשוב, שבטח יעלה עלי זעם.

נטע ברנר-נאור: בל נשכח שלפני הרפורמה לא מותר היה לגבות שום דבר מהמטופל.

נטע ברנר-נאור: מותר היה לגבות דמי השמה, ככל שהם רצו, מהמעסיק ו-3,000 שקלים מהעובד.

נטע ברנר-נאור: איך אז הם הרוויחו כסף?

זהרה כהן: כי אז לא היה פיקוח.

רן כהן: נטע, אמרת דבר מאוד חשוב.

רן כהן: אני מודה לך.

רן כהן: אני רוצה להתקרב לסיכום הישיבה, כי אני חושב שרוב הדברים כבר נאמרו.

יואב קריים: היום כל הנכים שמעסיקים עובדים זרים הם עבריינים, מקומם הוא בכלא, מכיוון שאין לנו אפשרות לשלם את מה שהחוק דורש.

יואב קריים: עכשיו אנחנו נדרשים יותר, יש פה ממשלה אחת והמשרדים ידברו ביניהם, כי אי-אפשר ביד אחד להשית עלינו חוקים מאוד חשובים לגבי העובדים הזרים, מצד שני להשית עלינו רפורמה כזאת ומצד שלישי לא לתת את מה שאנחנו זקוקים כדי לשלם.

רן כהן: אתה צודק, והסיכום הראשון שלי לישיבה הזאת - - -

אבי סלומה: הרפורמה הזאת דרקונית, והיא לרעת הנכים.

יצחק בימקה: אני מציע לארגונים לפנות לחברות כוח אדם ולהגיד להם שיביאו את כל המאסה של חברי הארגון ושייתנו בחינם.

יצחק בימקה: כדאי להם.

רן כהן: כרגע יש ממשלת מעבר ואין ממשלה שתתקן את הדברים.

רן כהן: אחת המסקנות שלי מראשות הוועדה הזאת זה להעביר לכנסת הבאה ולממשלה הבאה את הדרישה לבדוק את כל הסוגיה הזאת מבחינה כלכלית, באיזה אופן המטופלים יכולים לעמוד בעלויות הטיפול והסיעוד.

רן כהן: לא יכול להיות שהדבר הזה לא ייבדק, בין היתר גם על-ידי חוק הסיעוד.

יצחק בימקה: ואם אפשר, גם להקפיא את החוק הזה כרגע.

רן כהן: אני לא מקפיא שום דבר.

רן כהן: אני מתכוון להוריש את הבקשה הזאת לממשלה ולכנסת הבאה, שתהיה בדיקה כלכלית של כל העניין.

רן כהן: לא יכול להיות שאדם מקבל כסף שלא מספיק לו כדי לקבל את הטיפול האלמנטרי שהוא ראוי לו.

שמעון יאיר: הייתה על זה הפגנה שנמשכה חצי שנה.

רן כהן: אני לא נכנס לזה כרגע.

רן כהן: דבר שני שאני מבקש זה דווקא להאיץ ככל האפשר את ביצוע הרפורמה, את התקינות שלה.

אבי סלומה: למרות שהיא לרעת הנכים.

רן כהן: היא לא לרעתכם.

רן כהן: זה לא שקודם נתנו לכם תקציבים יותר גבוהים ממה שנותנים היום.

יהונתן דוידוביץ: אבל כרגע אתה מחמיר את התנאים, מפחית את היכולת לבחור את העובד הראוי, אתה מטיל הוצאות נוספות.

יהונתן דוידוביץ: עד אנה נגיע?

רן כהן: אני רוצה להסביר לכם דבר אחד, הרפורמה כבר נמצאת ביישום.

רן כהן: גם אם הוועדה תחליט שהיא נגד הרפורמה היא כבר ביישום, ואין דרך אלא לעשות אותה מה שיותר טובה, לטובת המטופלים ולטובת העובדים כאחד.

רן כהן: לדעתי, צריך להאיץ את הקמת המאגר של העובדים הזרים.

רן כהן: אסור שהדבר הזה ישתהה, כי ככל שהוא משתהה יותר המצב הוא שמייבאים יותר ויותר עובדים זרים, מרוויחים עליהם את כל רווחי התיווך המפלצתיים ולאנשים הזקוקים לטיפול אין סעד.

רן כהן: אני גם רוצה לפנות למשרד הפנים ולמשטרה להפסיק את הגירוש של עובדי סיעוד, שיכולים לתת טיפול טוב לאנשים .

אבי סלומה: ואלה שפוגעים בחסרי הישע?

רן כהן: מי שעבר עבירה פלילית או שהוא מטפל לא טוב יוחזר לארצו.

רן כהן: אמרתי חד-משמעית: להפסיק את הגירוש של עובדי סיעוד שיכולים לתת טיפול טוב למטופלים.

רן כהן: זה מה שאמרתי, אז תקשיב.

יואב קריים: צריך להוסיף לזה משפט אחד: צריך לבודד שתהיה בדיקה.

רן כהן: זה המשפט האחרון.

רן כהן: אני מבקש שבהקמת המאגר משרד הפנים והיחידה ידאגו לזה שתתקיים בדיקה של כל מי שנמצא במאגר, באיזו מידה הוא באמת מתאים להמשיך לעבוד בארץ בטיפול באנשים שזקוקים לסיעוד.

רן כהן: הדבר הזה חייב להיות בדוק.

רן כהן: אני מבקש שתושלם בהקדם האפשרי העברת כל יחידת הסמך למשרד הפנים.

רן כהן: חשוב שזה יהיה תחת קורת גג אחת.

רן כהן: אני מבין שבסך הכול זה נמצא בתהליך.

רן כהן: אני חושב שצריך לתת אשרה לעובדים זרים שעובדים בסיעוד ונמצאים מתאימים, שתהיה ל-63 חודשים, למה היא צריכה להתחדש כל פעם?

רן כהן: אני חושב שהדבר הזה לא נכון.

יוסי אדלשטיין: זה החוק.

רן כהן: אז צריך לתקן את החוק.

רן כהן: עובד שעבר את תקופת המבחן ונמצא ראוי ונכון, אין סיבה לעשות את זה כל הזמן.

רן כהן: דבר אחרון, אני מבקש ממשרד הפנים וממשרדי הממשלה הנוגעים בדבר לבדוק פעם נוספת את החובה לשלם 70 שקלים בחודש.

רן כהן: לדעתי, אם בעבר לא שילמו כלום והחברות הרוויחו טוב ועוד חברות רוצות להיכנס לתחום, אין סיבה להסתפק בסכום יותר קטן.

רן כהן: אני יודע שאת לא מסכימה.

גלית נקש: זה לא שאני לא מסכימה, בעבר הם נרשמו לבד.

גלית נקש: לא היו ביקורים של עובדים סוציאליים.

רן כהן: מה לעשות, זאת עמדתי, לא עמדתך.

רן כהן: תודה רבה, הישיבה נעולה.