ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר , 2008-11-30 09:00

אבישי ברוורמן: אני פותח את הדיון החשוב הזה.

אבישי ברוורמן: עודכנתי על-ידי ראש הממשלה, יושב-ראש ההסתדרות, ראשי המעסיקים, על התקדמות במשא-ומתן ליצירת רשת ביטחון אפקטיבית והולמת לחוסכים בקופות הגמל ובקרנות הפנסיה.

יצחק זיו: יש גם תאריך?

יצחק זיו: היו"ר אבישי ברוורמן: אני מבקש ממך, האם אני יכול להציג את הפתיחה שלי בשקט?

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: יעקב ליצמן: איפה שר האוצר?

יצחק זיו: היו"ר אבישי ברוורמן:

יצחק זיו: כולנו ערים לעובדה ש- 2009 תהא שנה קשה עד-מאוד, שבה הצמיחה לנפש צפויה להיות שלילית, והמשק אף עלול להידרדר למיתון.

יצחק זיו: התוכנית שמונחת לפנינו לוקה בכך שאינה מציגה רשת ביטחון כלל וכלל.

יצחק זיו: לא ברור שאכן הצעדים המוצעים להאצת המשק ייושמו במהירות הנדרשת ובכמות הנדרשת בעת החירום הצפויה בשנת 2009.

יצחק זיו: תוכנית שאין בה שלוש רגליים - אל"ף, האצת המשק על-ידי הרחבה משמעותית של התקציב, תקציב 2009, עם חיתוך בחרב אלכסנדר של תהליכים ביורוקרטים ליישום; בי"ת, תשובה למחנק האשראי; גימ"ל, רשת ביטחון – אינה תוכנית חירום מספקת העונה לצורכי המשק והאזרחים.

יצחק זיו: לכן, אני מאפשר לראש הממשלה, לשר האוצר, ליושב-ראש ההסתדרות ולראשי המעסיקים, להמשיך במשא-ומתן אינטנסיבי ליצירת רשת הביטחון, לסיימו במהירות, ולהביאו לפני ועדת הכספים לאישור.

יצחק זיו: אנחנו נקיים היום דיון בתוכנית החלקית שמציע-מציג שר האוצר, אך לא נקיים הצבעה על התוכנית החלקית.

יצחק זיו: אנו חוזרים ואומרים: כולנו מודעים למצב הקשה של המשק ולצורך לנקוט בצעדים נועזים, מהירים ומשמעותיים.

יצחק זיו: לכן, עם הגשת התוכנית אכנס את הוועדה מייד - - יעקב ליצמן: אבל מה זה חלקי?

שי חרמש: אז למה באנו?

ניסן סלומינסקי: מה זה אין הצבעה?

ניסן סלומינסקי: בשביל מה אנחנו יושבים פה ?

ניסן סלומינסקי: קריאות: - - - היו"ר אבישי ברוורמן: - - אם הלילה, מחר או מחרתיים, כדי לתת תשובה הולמת לאזרחי מדינת ישראל.

ניסן סלומינסקי: כפי שאמרתי, ראש הממשלה פנה אלי וכן אנשים אחרים.

ניסן סלומינסקי: המטרה שלנו לגמור את התוכנית המתאימה, לתת תוכנית מתאימה ולהציג תוכנית כזאת – אם נצביע עליה הלילה, מחר או מחרתיים.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: יעקב ליצמן: למה חלקי?

ניסן סלומינסקי: ראובן ריבלין: בשביל מה צריך דיון?

ניסן סלומינסקי: ניסן סלומינסקי: בשביל מה הדיון?

ניסן סלומינסקי: קריאות: - - - אורית נוקד: אדוני שר האוצר, תוך כמה זמן אתה חושב שתהיה תוכנית?

ניסן סלומינסקי: היו"ר אבישי ברוורמן: רבותי, יש צורך עכשיו לדון בתוכנית הזאת, יש בה בעיות.

ניסן סלומינסקי: ראובן ריבלין: אני מציע לחברי הכנסת לא להשתתף בדיון.

ניסן סלומינסקי: היו"ר אבישי ברוורמן: לגבי ההצבעה, אנחנו נקיים הצבעה רק לאחר שנציג – כפי שיש דיונים כרגע - רשת ביטחון משמעותית.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

סטס מיסז'ניקוב: אתה החלטת את זה.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו זומנו לכאן להצבעה.

שי חרמש: אני לא מבין את העניין.

שי חרמש: עומדים להצביע, דנים.

שי חרמש: חייבים לצאת לדרך.

ראובן ריבלין: האם זה על דעת כל המערכות, אדוני שר האוצר?

ראובן ריבלין: היו"ר אבישי ברוורמן: כן.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה פנה אלי גם כן .

ראובן ריבלין: קריאות: - - - ניסן סלומינסקי: מה, לא לקיים הצבעה?

ראובן ריבלין: מה כל הדרמה?

ראובן ריבלין: דוד רותם: המשק כולו מסתכל לראות מה קורה.

ראובן ריבלין: היו"ר אבישי ברוורמן:

ראובן ריבלין: אנחנו נפתור את הבעיות האלה כדי לתת תשובה למשק, היום ומחר.

ראובן ריבלין: קריאות: - - - שר האוצר רוני בר-און: חייבים להצביע היום.

ראובן ריבלין: ג'ומס, חייבים להצביע היום.

ראובן ריבלין: אין לך שום זכות למנוע הצבעה היום.

ראובן ריבלין: יעקב ליצמן: אבל הוא אומר שזה חלקי.

ראובן ריבלין: חיים אורון: אני מודה, אדוני היושב-ראש – אם יש הודעה לפני הישיבה, אני לא מבין למה אני צריך לנסוע שעתיים וחצי לירושלים.

ראובן ריבלין: היו"ר אבישי ברוורמן: כדי שיהיה דיון בתוכנית כרגע.

ראובן ריבלין: חיים אורון: אני חושב שסמכותה של הוועדה - וזכותך כיושב-ראש בסוף להגיד: אני לא מעלה להצבעה- אבל סמכותה של הוועדה לדון ולשמוע מה שמונח על שולחנה, אני רואה פה מצגת.

ראובן ריבלין: היו"ר אבישי ברוורמן: בהחלט.

ראובן ריבלין: חיים אורון: ולהחליט – אחרי שתראה את המצגת – אם היא חושבת שיש מקום לקבל החלטה היום, או שצריך לקשור את הכול ביחד, או שאפשר להחליט גם "בפרוסות", וכולי וכולי.

ראובן ריבלין: הקביעה המוחלטת שלך מראש, שנצביע רק כשהכול יהיה גמור – היא נראית לי לא במקומה.

ראובן ריבלין: היו"ר אבישי ברוורמן: אני חולק עליך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, יכולתי לעשות מה שעושים גם רבים – ולמדתי פה בשנתיים האחרונות – לקיים את כל הדיון הזה, ולקראת הסוף, כפי שעשו פה אחרים, לא להביא להצבעה.

ראובן ריבלין: אני אומר לך שעודכנתי לגבי התקדמות במשא-ומתן, אני חושב שזה הזמן לגמור אותו כדי להעביר את הדברים האלה בצורה הולמת.

ראובן ריבלין: זאת הפררוגטיבה שלי, וכך אני נוהג.

ראובן ריבלין: חיים אורון: אני לא מערער על זכותו של היושב-ראש לקבוע את סדר-היום.

ראובן ריבלין: אני מערער – לפני הדיון – על ההיגיון להחליט שלא דנים ולא מצביעים גם על דברים שעל-פי העיתונות – כי לא ראיתי אף נייר אחד – ויכול להיות שאחרי שאראה את הנייר אני אשנה את דעתי.

ראובן ריבלין: יש היגיון היום להגיד לממשלה: תתחילו לצאת לדרך, מבלי לקשור.

ראובן ריבלין: אני מכיר בדיוק את הוויכוח.

ראובן ריבלין: יש ויכוח שקשור בממשלה הבאה, וזה גודל התקציב; יש ויכוח שקשור ברשת הביטחון.

ראובן ריבלין: מדבר אתך אדם שמדבר על רשת ביטחון מאז שביבי פירק אותה, ומדובר על כמה שנים, כך שאני לא צריך הסברים על רשת הביטחון.

ראובן ריבלין: אבל, יש שניים-שלושה צעדים שיכולים להזרים למשק עשרים וכמה מיליארד שקלים, שאני לא מבין למה אנחנו צריכים למנוע אותם.

ראובן ריבלין: היו"ר אבישי ברוורמן: אדוני, אני מסביר לך ושוחחנו על כך גם בעבר.

ראובן ריבלין: אני אומר לך בצורה מאוד מאוד פשוטה.

ראובן ריבלין: המטרה היא להזרים למשק את כל הדברים – יש כל מיני עניינים.

ראובן ריבלין: אני אומר לך שתוכנית כוללת, אם תאושר הלילה או מחר, גם לאחר שיחות עם ראש הממשלה – אני חושב שהיא עדיפה ואני חושב שהיא הולמת.

ראובן ריבלין: נקודה.

אורית נוקד: אז למה באנו לכאן?

אורית נוקד: שלמה נגוסה מולה: הצעה לסדר, אדוני היושב-ראש.

אורית נוקד: היו"ר אבישי ברוורמן: יש כאן רשימת דוברים.

אורית נוקד: חבר הכנסת חיים כץ.

חיים כץ: אבל נשמע את התוכנית.

חיים כץ: ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים כץ ביקש לדבר בשם הליכוד, אני מבקש לומר מילה.

חיים כץ: כבוד היושב-ראש, קודם כול, היושב-ראש תמיד צודק, גם אם הוא לא צודק.

חיים כץ: אם אתה תחליט – זאת ההחלטה.

חיים כץ: יחד עם זאת, אני מבקש להפנות את תשומת-לבו של היושב-ראש.

חיים כץ: מלבד הנושא הציבורי ממעלה ראשונה שהמשק מבקש לשמוע – גם בדבר חלקי, שהוא יהיה חלק מהדבר הגדול – למרות הסתייגויות רבות ואיזשהן השגות שיש לנו, אני בהחלט חושב שהתוכנית מוצגת על-ידי משרד האוצר, ואני רוצה לשמוע אותם, האם הם מבקשים שאנחנו נצביע או לא מבקשים.

חיים כץ: שר האוצר רוני בר-און: כן.

חיים כץ: התשובה היא כן.

חיים כץ: מבקשים להצביע היום, וככל המוקדם – כן ייטב.

ראובן ריבלין: תודה רבה לשר.

ראובן ריבלין: שר האוצר רוני בר-און:

ראובן ריבלין: שום דבר מההצבעה היום לא ימנע המשך דיונים בין מי שמנהל אותם לבין מי שמנהל אותם, על הדברים האחרים.

ראובן ריבלין: אנחנו מעולם לא אמרנו עד כאן.

ראובן ריבלין: ראובן ריבלין: אדוני, אני מוצא את עצמי במצב מאוד לא נוח, שאני מגן על שר האוצר.

ראובן ריבלין: היו"ר אבישי ברוורמן: אתה עושה את זה לאחרונה רבות.

ראובן ריבלין: חיים אורון: אבל אתה עושה זאת בתענוג כי אתה "תוקע" לראש הממשלה.

ראובן ריבלין: ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: אומרים שראש הממשלה היום הוא האתרוג שלנו.

ראובן ריבלין: חיים אורון: מתוך ניסיון עם אתרוגים, גם אתם צריך להתנהג בזהירות.

ראובן ריבלין: אורית נוקד: אדוני שר האוצר, תוך כמה זמן להערכתך ניתן לסיים את הדיונים בנושא רשת הביטחון?

ראובן ריבלין: שר האוצר רוני בר-און: אינני יודע.

ראובן ריבלין: אני לא יודע על איזה משא-ומתן מדברים פה.

ראובן ריבלין: המשא-ומתן לא מתקיים עם משרד האוצר.

ראובן ריבלין: המשא-ומתן לא מתקיים עם משרד האוצר.

ראובן ריבלין: למשרד האוצר, כפי שאתם שמעתם, יש תוכנית שהוצגה לראש הממשלה, שהוצגה לראשי הסיעות – הגדולות, הייתי אומר: ליושב-ראש התנועה שלָךְ, ליושב-ראש תנועת הליכוד, ליושב-ראש ש"ס, ליושב-ראש הגמלאים וליושבת-ראש קדימה.

ראובן ריבלין: התוכנית הזאת – כתוכנית – מוסכמת על בנק ישראל.

ראובן ריבלין: בעניין מועד ההפעלה שלה, האוצר סבור שטרם הגיעה העת להפעילה; בנק ישראל סבור אחרת.

ראובן ריבלין: היו"ר אבישי ברוורמן: רבותי, אני פותח את הדיון.

ראובן ריבלין: שר האוצר רוני בר-און: אני חוזר.

ראובן ריבלין: לפי דעתנו – ואני אנסה להסביר לכם את זה כאשר אציג לכם את הדברים – לזמן יש חשיבות-על כדי להשיק את התוכנית הריאלית שנציג לכם, את התוכנית לטיפול בכלכלה הריאלית ואת התוכנית לטיפול בשוק ההון.

ראובן ריבלין: היו"ר אבישי ברוורמן: תודה רבה, אדוני שר האוצר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן, בבקשה.

ראובן ריבלין: יעקב ליצמן: אני פשוט רוצה להבין.

ראובן ריבלין: אם שר האוצר אומר שזאת לא תוכנית חלקית - - - חיים כץ: זאת לא תוכנית מלאה.

ראובן ריבלין: יעקב ליצמן: אם שר האוצר מודיע לנו עכשיו שזאת לא תוכנית חלקית – שזאת התוכנית הסופית – אז למה לא להצביע היום?

ראובן ריבלין: ואם אדוני טוען ששר האוצר לא מייצג את הממשלה ויש תוכנית חלקית, אני מציע לשלוח את שר האוצר לממשלה – שיילך לדיון שם, שלא ישב כאן.

ראובן ריבלין: שיבוא מישהו שמייצג את הממשלה ויגיד.

ראובן ריבלין: אני לא רואה מצב כזה ששר האוצר – שבא לכאן לייצג את הממשלה – והיושב-ראש אומר ששר האוצר לא מייצג את הממשלה כי זוהי רק תוכנית חלקית.

ראובן ריבלין: לכן, אני מתנגד להצעה הזאת.

ראובן ריבלין: או שזוהי תוכנית סופית ומצביעים, או שזאת לא תוכנית סופית – שיבוא ראש הממשלה "הנפקד", או אינני יודע בדיוק מה.

ראובן ריבלין: ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן, אנחנו לא מצביעים על כל התוכנית; מצביעים רק על המרכיבים שהם מחייבים הצבעה שלנו.

ראובן ריבלין: סטס מיסז'ניקוב: לא מצביעים בכלל היום.

ראובן ריבלין: אורית נוקד: אין הצבעה.

יעקב ליצמן: בניגוד להתייעצויות של הממשלה עם ראשי המפלגות, עם יהדות התורה לא התייעצו.

יעקב ליצמן: כידוע, בסקרים האחרונים אנחנו עוברים כמה מפלגות שהיו שם בהתייעצויות.

יעקב ליצמן: לכן, כמפלגה גדולה, אני פשוט מוחה.

יעקב ליצמן: היו"ר אבישי ברוורמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, בבקשה.

יעקב ליצמן: סטס מיסז'ניקוב: בוקר טוב.

יעקב ליצמן: אני לא חשבתי שהבוקר הזה אני אגן כל כך על האוצר, למרות שאני מתחבר מאוד למה שאמר חבר הכנסת ליצמן.

יעקב ליצמן: אדוני השר, אני הבנתי שאותן מפלגות שאתם דנתם אתן על התוכנית הזאת, פטורות מלהצביע ופטורות מלתמוך בתוכנית הזאת.

יעקב ליצמן: שר האוצר רוני בר-און: למיטב הבנתי, יושב-ראש המפלגה שלך זומן לדיון.

יעקב ליצמן: סטס מיסז'ניקוב: הוא לא זומן והוא לא נוכח, אבל לא משנה.

יעקב ליצמן: שר האוצר רוני בר-און: כך היתה ההחלטה.

יעקב ליצמן: סטס מיסז'ניקוב: לא משנה, אדוני השר.

יעקב ליצמן: אני תומך בתוכנית שלך; מפלגת ישראל ביתנו תומכת בתוכנית הזאת.

יעקב ליצמן: אנחנו זומנו היום בשעה 08:30 לאשר תוכנית האצה – חבילת צעדים להאצת פעילות המשק נוכח המיתון העולמי.

יעקב ליצמן: סוף-סוף מישהו התעורר במדינת ישראל.

יעקב ליצמן: יש לי הרבה ביקורת על האוצר, יש לי הרבה ביקורת על "סופרמרקט" של תוכניות שאנחנו קראנו עליהן בשבועיים האחרונים בעיתונות, יש לי הרבה ביקורת בכלל על ההתנהלות הזאת – "סופרמרקט" של התנהלות; איך אנחנו קוראים בעיתונות ששום דבר לא מאושר בממשלה; איך פתאום ציפי לבני, שאומרת שאין לה מושג בכלכלה, יש לה גם דעה בקשר לזה; איך ראש הממשלה, שמבקר בארצות הברית, גם מגבש פתאום תוכנית.

יעקב ליצמן: ראובן ריבלין: אין לה מושג גם בכלכלה.

יעקב ליצמן: .. סטס מיסז'ניקוב: כפי שאמר לי אחד מראשי הערים שביקרתי בצפון: רק העצלן עכשיו לא מציע תוכנית כלכלית משלו.

יעקב ליצמן: יש פה ריבוי של תוכניות כלכליות, אבל לדעתי אנחנו התכנסנו כאן היום.

יעקב ליצמן: זה נכון שהתמונה לא שלמה, זה נכון שאנחנו צריכים לדון על רשת ביטחון – יש גם הרבה מה להגיד על רשת הביטחון; אי-אפשר לעשות את זה בצורה גורפת כפי שדורשים כמה מגורמי המשק.

יעקב ליצמן: אתם גיבשתם חבילת תוכניות, חבילת סיוע לתוכנית האצה – היינו צריכים לאשר אותה.

יעקב ליצמן: יש שם הרבה דברים טובים, הרבה דברים שגם ועדת הכספים בראשותי דיברה עליהם, ואני בעד לאשר את זה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת ברוורמן, יש בסמכות הוועדה – גם בניגוד לעמדת היושב-ראש – לאשר את התוכניות ברוב של שני-שלישים.

יעקב ליצמן: חיים אורון: לא.

יעקב ליצמן: סמכותו לא לשים זאת בסדר-היום .

יעקב ליצמן: סטס מיסז'ניקוב: זה בסדר-היום.

יעקב ליצמן: ראובן ריבלין: יכולים שליש מחברי הוועדה - - - חיים אורון: הוא יכול לא להצביע.

יעקב ליצמן: היו"ר אבישי ברוורמן: רבותי, אני מודה לכם.

יעקב ליצמן: אנחנו פותחים את הדיון.

יעקב ליצמן: קריאות: יש עוד הצעות לסדר.

יעקב ליצמן: היו"ר אבישי ברוורמן: הצעות לסדר.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי ואחריו חבר הכנסת אמנון כהן.

יעקב ליצמן: ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אם אכן אי-אפשר להצביע על התוכנית הזאת משום שכל עוד לא רואים את החלק השני – שיגיע או לא יגיע – אי-אפשר להצביע כי זוהי יחידה אחת, אז איזה טעם יש לדיון?

יעקב ליצמן: הדיון הזה הוא עקר.

יעקב ליצמן: היו"ר אבישי ברוורמן: אנחנו עשינו הרבה מאוד בדיון, בכך שעברנו על תוכניות ולמדנו אותן ושמענו אותן.

יעקב ליצמן: ניסן סלומינסקי: לא, אבל אם אתה אומר שהחלק שחסר עדיין – הוא יכול להשליך עד כדי כך – איזה טעם יש לדיון?

יעקב ליצמן: הרי נדון על משהו, יגיע החלק השני, ואם לדעתך בלתי קשור ובלתי אפשרי להצביע, אז גם אי-אפשר לדון כי זה משנה את כל הדיון.

יעקב ליצמן: היו"ר אבישי ברוורמן: הערת הבהרה.

יעקב ליצמן: יש פה שלושה חלקים: האצת המשק – שצריך לדון בו; מחנק אשראי; ורשת ביטחון.

יעקב ליצמן: מה שאני אומר הוא שכפי שעשינו בעבר, נדון ונשמע כי יש פה הרבה מחלוקות לגבי האצת המשק.

יעקב ליצמן: ניסן סלומינסקי: אם לגבי החלק שחסר, המשמעות היא שהדיון שלנו הוא עקר – משום שהחלק השני משנה, ואנחנו לא יודעים מהו החלק השלישי – אז בכלל מה אנחנו דנים.

יעקב ליצמן: בנוסף, אני פונה אליך.

יעקב ליצמן: יש לנו עכשיו אחריות על המשק.

יעקב ליצמן: בוא נצא מתוך - - -

אבישי ברוורמן: מתוך אחריות למשק, אם נעביר הלילה או מחר, הדיון כאן יהיה דיון ענייני על כל הפרטים.

אבישי ברוורמן: אין קשר בין רשת הביטחון לתוכניות להאצת המשק.

אבישי ברוורמן: בוא נקבל את כולן, נלמד אותן כפי שעשינו בעבר.

אבישי ברוורמן: ראובן ריבלין: היושב-ראש, השאלה אם זה נכון מבחינה ציבורית.

אבישי ברוורמן: ניסן סלומינסקי: בארצות-הברית – כשדיברו על כך שיש תוכנית ודחו את הדיון – ראינו מהי המשמעות, מה זה הביא במשק בארצות-הברית.

אבישי ברוורמן: היו"ר אבישי ברוורמן: להיפך.

אבישי ברוורמן: מה שקרה, שהתוכנית הדמוקרטית שיפרה והוסיפה.

אבישי ברוורמן: ניסן סלומינסקי: אולי שכחת את אותם ימים שבהם הכול התרסק.

אבישי ברוורמן: קריאה: היום זה לא מתרסק?

אבישי ברוורמן: ניסן סלומינסקי: אם אתה לא דן היום, אני יודע מהן ההשלכות שיהיו לכך.

אבישי ברוורמן: זוהי אחריות גדולה מאוד.

אבישי ברוורמן: אם התוכנית לא טובה – לא נאשר, אבל אם נניח התוכנית טובה או אם יחליטו שכן, לא לדון רק בגלל כל מיני חשבונות אחרים, אני חושב שזה יהיה אסון למשק.

אבישי ברוורמן: אתה תראה את התוצאות האלה היום בבורסה ובכול הדברים.

אבישי ברוורמן: אני חושב שזה חוסר אחריות לא להצביע.

אבישי ברוורמן: ראובן ריבלין: יש גם תקנות מע"מ.

אבישי ברוורמן: אם לא תאשר היום תקנות מע"מ, מה יהיה?

אבישי ברוורמן: איך אפשר לא לאשר?

אבישי ברוורמן: ערבות מדינה אפשר לא לאשר?

אבישי ברוורמן: אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, אנחנו יושבים כאן וזאת לא ישיבה ראשונה בנוגע למצב הקשה שקורה היום במשק שלנו, כמובן בעקבות המצב הגלובלי שקורה בעולם.

אבישי ברוורמן: באתי היום לקבל הכרעה, החלטה, לשמוע את התוכנית, וצר לי שאנחנו יושבים כאן ומדברים בשני קולות, אחד אומר כך והשני אומר אחרת.

אבישי ברוורמן: המשק בסכנה.

אבישי ברוורמן: אנחנו לא אומרים את זה, אנחנו מתבטאים בצורה אחראית, אבל אנחנו מחכים שיקרה משהו.

אבישי ברוורמן: אנחנו לא נותנים את הפתרון .

אבישי ברוורמן: נַתַנוּ את כל הכלים לאוצר, עם גופים ומנגנונים מקצועיים, שיישבו ויכינו עבודה.

אבישי ברוורמן: ראש הממשלה היה בחוץ-לארץ.

אבישי ברוורמן: שיישבו ויכינו תוכנית אטרקטיבית, גדולה, שמתוכה ייגזר מה יהיה שלב א', שלב ב', שלב ג', לפי המצב, לפי מה שיהיה.

אבישי ברוורמן: כל פעם דנים ודנים, ואינני יודע על מה דנים.

אבישי ברוורמן: חייבים לקבל הכרעות כאן, אי-אפשר למשוך זאת עד שיקרה חס וחלילה משהו.

אבישי ברוורמן: יצחק וקנין: כבר קורה.

אבישי ברוורמן: אמנון כהן: לא, אני לא רוצה להגיד שקורה.

אבישי ברוורמן: עדיין, המצב שלנו יחסית לעולם, ברוך השם, בסדר, אבל אנחנו יכולים להגיע לזה.

אבישי ברוורמן: ראובן ריבלין: יש פה מצב משונה קצת, אדוני היושב-ראש.

אבישי ברוורמן: רוב הסיעות תומכות, וזה דבר שהוא מחייב.

אבישי ברוורמן: אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, אני חושב שראש הממשלה לא יכול לנהל לנו את הוועדה.

אבישי ברוורמן: הוא יכול לבקש, אבל אני אומר לך: צו השעה שלנו היום לקבל הכרעות, אפילו חלקית אולי, אבל חייבים לצאת עם איזשהו מסר – גם למשק, גם לציבור, גם לתעשיינים, גם לאנשים.

אבישי ברוורמן: מפטרים פה עובדים.

אבישי ברוורמן: היו"ר אבישי ברוורמן: תיכף נשמע את התעשיינים.

אבישי ברוורמן: יצחק וקנין: מפעלים נסגרים כל רגע.

אבישי ברוורמן: אמנון כהן: יש מיתון במשק.

אבישי ברוורמן: חייבים לטפל בנושא מחנק האשראי באופן מיידי.

אבישי ברוורמן: לכן אדוני היושב-ראש, אני אומר שחייבים לקבל הכרעות.

אבישי ברוורמן: היו"ר אבישי ברוורמן:

אבישי ברוורמן: תאמין לי שאנחנו פועלים בדיוק בדרך הזאת כדי להגיע להכרעות מיידיות ולתשובות, בדיוק בשיטה הזאת.

אבישי ברוורמן: דוד רותם: למה אי-אפשר להכניס בינתיים את מס ערך מוסף?

אבישי ברוורמן: היו"ר אבישי ברוורמן: ההצעה הבאה – חבר הכנסת מולה.

אבישי ברוורמן: שלמה נגוסה מולה: אדוני היושב-ראש, אנחנו כבר חודשים שומעים שלאוצר אין תוכניות, והוא לא נוקף אצבע כדי להציל את המשק.

אבישי ברוורמן: באים כאן עכשיו בכירי האוצר.

אבישי ברוורמן: שר האוצר בא ואומר: אני רוצה להציג את התוכנית, בואו נאשר את התוכנית.

אבישי ברוורמן: אני בכלל לא מבין למה הפריימריז של המפלגות צריכים להיכנס לדיון כאן.

אבישי ברוורמן: לא קשור בכלל.

אבישי ברוורמן: שלמה נגוסה מולה: אני מציע שנבקש משר האוצר להציג את התוכנית, להצביע על התוכנית.

אבישי ברוורמן: אפשר להצביע רק על התוכנית ששר האוצר מצביע עליה; אם מתקיימים דיונים במקומות אחרים, לאחר שיסיימו את הדיונים יביאו זאת לכאן ואנחנו נצביע גם על אותם נתונים.

אבישי ברוורמן: אבל לא יעלה על הדעת כרגע – כל אחד יודע בדיוק מה מצב המשק ויש הרבה אנשים שצריכים לבקש סליחה ומחילה מאזרחי ישראל, בראש ובראשונה ביבי נתניהו – אחרי שהוא סוחר לנו את קופות הגמל בבורסה, את קרנות ההשתלמות, והצדקנות הזאת היא בכלל לא במקומה.

אבישי ברוורמן: אני מציע ואני מבקש ששר האוצר יציג את התוכנית, ונאשר את התוכנית היום.

אבישי ברוורמן: היו"ר אבישי ברוורמן: חבר הכנסת זיו.

יצחק זיו: אני שמח שיושב-ראש ההסתדרות, מר עיני, הגיע כי הנושא שאני מדבר עליו עכשיו הוא נושא הפנסיה וקופות הגמל.

יצחק זיו: אי-אפשר לנהל את כל המשק הישראלי בשיטת ה"סלמי" – לאשר סעיף אחד, לאשר סעיף שני, ובסוף מה יישאר?

יצחק זיו: הפנסיה וקופות הגמל, הן ייזרקו לצדדים.

יצחק זיו: צריך להגיד שזוהי חבילה אחת ואי-אפשר ללכת בשיטה של קודם כול לאשר חלקים.

יצחק זיו: בקופות הגמל ובקרנות הפנסיה מדובר על שני מיליון תושבי ישראל.

יצחק זיו: לא ייתכן שיטפלו בכל הדברים האחרים, ובסוף זה ייזרק.

יצחק זיו: הרי מי ישלם בסוף את המחיר?

יצחק זיו: הגמלאים ישלמו את המחיר- כמו שהיה נהוג עד היום, והתחלנו קצת להזיז את הנושא הזה.

יצחק זיו: ברגע זה צריך להתייחס קודם כול לנושא האקוטי – כשזה גם משפיע על הבורסה.

יצחק זיו: אני חוזר ואומר: הנושא החשוב הוא הפנסיה וקופות הגמל.

יצחק זיו: תודה.

שי חרמש: אני לא יודע מה חשים פה; אני יודע איך מסתכלים מבחוץ.

שי חרמש: הכינו את עם ישראל מיום שישי בצהרים שהבוקר יוצאת הודעה והחלטה, שמשהו מתחיל לנוע היום.

שי חרמש: המפתח הזה כרגע בידינו.

שי חרמש: כל המתנה כרגע זה עוד ירידות, זה עוד נזקים; עופר עיני, זה עוד פיטורים; אנשי התעשייה, זה עוד סגירות מפעלים.

שי חרמש: כל שעה קורים דברים בחוץ.

שי חרמש: המערכת לא קפואה, המערכת לא בעצירה כרגע.

שי חרמש: אינני יודע איך להביע את הדברים שמתרחשים פה כרגע.

שי חרמש: יושבת פה ועדה שלמה, ואני בא ואומר דבר אחד: בואו נלך ונתקדם.

שי חרמש: יש פה כרגע צעד אחד של הסרת מחנק אשראי, יש צעד שני של פריסת מע"מ, כדי לשחרר היום לתעשיינים עוד אפשרות לנשום טיפה.

שי חרמש: על מה אנחנו מדברים כרגע?

שי חרמש: מדובר פה כרגע על השלב השלישי.

שי חרמש: כל מי שרוצה היום להשיג את כל שלושת השלבים ביחד - ההמתנה הזאת, הוויכוחים כרגע על השלב השלישי, שהם מוצדקים, יתקעו היום את המערכת בעוד נזקים.

שי חרמש: יש לי תחושה אחת – שבתוך החדר הזה, לך היושב-ראש, אין תחושת חירום שכל רגע פה הוא קריטי.

שי חרמש: בואו נשחרר כי יש פה הסכמה מקיר לקיר – אופוזיציה בעד, קואליציה בעד.

שי חרמש: למה אתה מחכה, אתה לא מרגיש שאתה נמצא פה לבד במיעוט לגבי העמדה הזאת?

שי חרמש: אני לא יודע מה ראש הממשלה ביקש ממך.

שי חרמש: יושב פה שר אוצר – מבחינתי, האינסטנציה המקצועית היא משרד האוצר.

שי חרמש: אם הוא בא, מציג פה תוכנית שמקובלת עלינו ואומר:

שי חרמש: אני ממשיך הלאה – זה לא הסוף, זאת לא המילה האחרונה – שחרר כרגע הודעה לעם ישראל לפחות לגבי נושא מחנק האשראי, המע"מ, הטיפול בתשתיות.

שי חרמש: לאן תשתיות הולכות?

שי חרמש: אלי ואליך לפריפריה.

שי חרמש: אתה אומר: בואו נחכה כרגע.

שי חרמש: זעקְתַ תשתיות, הביאו תשתיות.

שי חרמש: קח כרגע את מה שנותנים ותדרוש עוד.

שי חרמש: למה אתה מחכה, אני לא מבין.

שי חרמש: אני אומר לכם: בחוץ לא יבינו מה אנחנו עושים.

שי חרמש: אם מדובר גם על כנסת מנותקת מהעם – זאת תהיה הבבואה של ניתוק מהעם, אם ההחלטה היום לא מתקבלת.

שי חרמש: תודה רבה.

שי חרמש: אני מבקש דבר אחד.

שי חרמש: אני לא מכיר את התקנון, אני לא מכיר עניינים משפטיים, אינני איש של תקנונים.

שי חרמש: אני רוצה שיבדקו פה משפטית האם יש בכוחה של הוועדה, בדרך כזאת או אחרת, לכפות עליך הצבעה, גם אם דעתך שונה בעניין הזה.

שי חרמש: יעקב ליצמן: אפשר להצביע אפילו בלי דיון.

שי חרמש: פרופסור ברוורמן, אני מבקש הצעה לסדר.

שי חרמש: יש פה יועצת משפטית.

שי חרמש: אני מבקש חוות-דעת של יועצת משפטית האם בכוחה של הוועדה, בצורה כזאת או אחרת, לאכוף עליך היום הצבעה.

שי חרמש: אני חושב שחייבת להתבצע היום הצבעה.

שי חרמש: חיים אורון: הצעה אולי לפתרון.

שי חרמש: היו"ר אבישי ברוורמן: אני שומע את הנאומים חוצבי הלהבות על אנשים שמצילים את המשק.

שי חרמש: אני רוצה להסביר לכם דבר מאוד מאוד פשוט.

שי חרמש: התוכניות שעומדות פה על הפרק – אם ייושמו מחר או מחרתיים – שום דבר לא יקרה.

שי חרמש: שר האוצר רוני בר-און: זאת טעות.

שי חרמש: אתה טועה.

שי חרמש: אתה טועה ומטעה.

שי חרמש: היו"ר אבישי ברוורמן:

שי חרמש: אם אנחנו לא ניתן את רשת הביטחון, רבותי, מה שיקרה – אני אומר לכם – ראש הממשלה פנה אלי, הוא במגעים - - שר האוצר רוני בר-און: מה זה שייך.

שי חרמש: היו"ר אבישי ברוורמן: - - מדוע לא לתת לממשלת ישראל לגמור דיון מתאים תוך יום, בלילה.

שי חרמש: אני לא מבין את הגישה הזאת.

שי חרמש: קריאות: - - -

יעקב ליצמן: אפשר לגמור אותו עכשיו.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני יודע שהבחירות בפתח.

אבישי ברוורמן: בבקשה, אני פותח את הנושא לדיון.

אבישי ברוורמן: חיים אורון: הצעה לסדר – שתקבל את ההחלטה האם להצביע או לא, בתום הדיון.

אבישי ברוורמן: תשמע את האנשים, תשמע את הגופים שחושבים שלא צריך להצביע.

אבישי ברוורמן: ההחלטה בידיך, אי-אפשר לקחת אותה ממך.

אבישי ברוורמן: לא צריך יועצים משפטיים, אנחנו יודעים שההחלטה בידיך, אבל יכול להיות שבמהלך הדיון יתברר שגם אתה תשתכנע שאפשר להצביע על שני פרקים ולקבל התחייבויות חזקות מראש הממשלה ושר האוצר מתי להצביע על הפרק השלישי.

אבישי ברוורמן: היו"ר אבישי ברוורמן: אנחנו פותחים את הדיון.

אבישי ברוורמן: אדוני שר האוצר, בבקשה.

אבישי ברוורמן: ראובן ריבלין: האם אתה מקבל את הצעתו של חבר הכנסת אורון?

אבישי ברוורמן: אנחנו לא רוצים להיות כלי משחק.

חיים אורון: אנחנו מבקשים דבר אחד.

חיים אורון: תגיד את זה עוד פעם בסוף הדיון.

חיים אורון: היו"ר אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אורון, אני יכולתי לעשות מה שאתה אמרת לי – כמו שעשו זאת בעבר שני יושבי-ראש – לקראת סוף הדיון.

חיים אורון: אמרתי לך שלדעתי, לתת לממש עכשיו לראש הממשלה, לראשי המעסיקים, לגמור את הדברים האלה היום, לקיים דיון ענייני ולהצביע הלילה על כל הדברים – זאת הדרך הנכונה, למרות כל הגל שפורץ פה, כאילו היום – ולא הלילה ולא מחר בבוקר – זאת הבעיה של מדינת ישראל.

חיים אורון: יעקב ליצמן: אדוני, האם אפשר להצביע על מה שאתה מציע?

חיים אורון: היו"ר אבישי ברוורמן: בבקשה, אנחנו פותחים את הדיון.

חיים אורון: שר האוצר רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, אני שמעתי פה את חברי הכנסת.

חיים אורון: כולם כאחד, אולי מלבדך, סבורים שיש דחיפות בקבלת החלטות היום.

חיים אורון: אני מבקש מהוועדה לדעת אם היא עומדת להצביע על שתי התוכניות שאני מציע היום, בלי שום קשר למה שנקרא בשיח הציבורי "רשת הביטחון".

חיים אורון: אם ראש הממשלה אמר לך שמתקיים על כך משא-ומתן, הוא כנראה יודע מה הוא אומר.

חיים אורון: אם מתקיים משא-ומתן, אני לא יודע עם מי הוא מתקיים ואני לא יודע מתי הוא ישתכלל לכלל הצעה, הרי אין ספק שראש הממשלה ידאג להביא אותו לוועדת הכספים במהירות האפשרית.

יעקב ליצמן: לאוצר לא?

יעקב ליצמן: שר האוצר רוני בר-און:

יעקב ליצמן: אם אתם אינכם עומדים להצביע היום על שתי התוכניות – התוכנית לטיפול בכלכלה הריאלית והטיפול שאנחנו מציעים בשוק ההון ובמשבר הפיננסי – אני לא רואה טעם להציג כרגע את התוכניות.

יעקב ליצמן: אתם תצטרכו לקבל החלטה עכשיו.

יעקב ליצמן: קריאות: צודק.

יעקב ליצמן: חיים אורון: היושב-ראש, אני מבקש להוציא את כולם ולהשאיר את חברי הכנסת.

יעקב ליצמן: אורית נוקד: אני חושבת שזאת הצעה נכונה.

יעקב ליצמן: שר האוצר רוני בר-און: אני אומר שוב, אני רוצה לתת לכם שתי דוגמאות, פרופסור ברוורמן.

יעקב ליצמן: דוגמה – אולי טכנית משעממת, אבל קריטית – הצענו פתרונות בעניין של המע"מ.

יעקב ליצמן: באנו ואמרנו שאנחנו מכפילים את מספר העוסקים ומכפילים את הסכום לדיווח דו-חודשי, במקום דיווח חודשי, הווי אומר שלאנשים יש אשראי לפחות לעוד 30 יום על המע"מ.

יעקב ליצמן: חיים כץ: מה זה נוגע לגמלאים?

יעקב ליצמן: סטס מיסז'ניקוב: מה זה קשור?

יעקב ליצמן: שר האוצר רוני בר-און: זה נוגע לעשרות אלפי עוסקים בארץ, שמקבלים אשראי לעוד 30 יום.

יעקב ליצמן: העניין השני הוא שיטת תשלום המס על בסיס או דיווח, או מזומן; זאת אומרת, היום אתה מדווח על העסקה – קיבלת, לא קיבלת, אתה משלם.

יעקב ליצמן: אנחנו הופכים זאת לשיטה חדשה על בסיס המזומן.

יעקב ליצמן: זוהי הקלה גדולה.

יעקב ליצמן: אם הפנקסים לא יוצאים לשנת המס 2009 ביום שלישי – כל התוכנית הזאת לא מסתדרת.

יעקב ליצמן: יש דברים נוספים, כמו הקצאת הערבויות לצורך ניפוח מצאי האשראי של הבנקים וגם פרסום המכרזים בקשר לקרן שמטפלת בענייני מחזוּר חוב ואשראי חוץ-בנקאיים.

יעקב ליצמן: אני מודיע לכם – הזמן הוא פה ברמת המהות.

יעקב ליצמן: חייבים לקבל החלטות היום.

יעקב ליצמן: היו"ר אבישי ברוורמן: תודה.

רוני בר-און: ולכן, אני מבקש מכם לדבר על החלטות היום.

רוני בר-און: היו"ר אבישי ברוורמן: שרגא ברוש, בבקשה.

רוני בר-און: שרגא ברוש: רבותי, הדיון הזה – הרי לא מענייננו אם תצביעו או לא תצביעו – אתם תחליטו, אבל לפחות מבחינתנו שהדברים ייאמרו על השולחן כשאתם מקבלים החלטות.

רוני בר-און: התוכנית של האוצר להאצת הצמיחה במשק – המרכיבים שלה מקובלים עלינו; הדרך לא מקובלת עלינו.

רוני בר-און: אנחנו לא חושבים ש- 200 מיליון שקל יפתרו את הבעיה לעסקים הקטנים; אנחנו לא חושבים שעכשיו אפשר להתחיל לעשות מכרז בין הבנקים מי יזכה בכסף הזה.

רוני בר-און: כשיגמרו את המכרז ויהיה כסף – עסקים לא יהיו.

רוני בר-און: אנחנו מדברים על סדרי גודל שונים לגמרי.

רוני בר-און: אנחנו לא חושבים שהבעיה כרגע לתת לבנקים חמישה מיליארד שקל ערבות בנקאית או ערבות מדינה.

רוני בר-און: אנחנו חושבים שלבנקים יש כסף, הם פשוט לא נותנים אותו.

רוני בר-און: שר האוצר רוני בר-און: הוא מדבר על התוכנית שלא הוצגה.

רוני בר-און: לא הצגתי תוכנית.

רוני בר-און: אתה עונה לתוכנית שלא הוצגה, שרגא.

רוני בר-און: אני מדבר על הצורך לקבל החלטות היום.

רוני בר-און: היו"ר אבישי ברוורמן: הוא ברשות דיבור.

רוני בר-און: שר האוצר רוני בר-און: כשאני אציג את התוכנית הזאת, אני גם אגיד שאתה היית ב"לופ" של התיאום שלה מהתחלה ועד הסוף, עד שעלה עניין רשת הביטחון, שאז שינית את טעמך מהקצה אל הקצה.

רוני בר-און: שרגא ברוש: בשום פנים ואופן לא.

רוני בר-און: לא הסכמתי מעולם.

רוני בר-און: יושבים פה אנשים שדיברו אתך.

רוני בר-און: שרגא ברוש: שיגידו שאני הסכמתי אי-פעם לקרן מגוחכת של 200 מיליון שקל.

רוני בר-און: מיליארד שקל דרשנו, ואנחנו דורשים.

רוני בר-און: מיליארד שקל דרשנו בכל הבנקים, בלי מכרז, כדי שימנפו את זה לחמישה מיליארד, ולא 200 מיליון ל- 500 מיליון - ויושב פה החשב הכללי, אינסוף שיחות אתו, והוא אמר: שמענו, לא מקובל עלינו.

רוני בר-און: ולכן, הדיון הוא פה ברמה אחרת.

רוני בר-און: אדוני שר האוצר, התחננתי לפניך – שב עם יושב-ראש ההסתדרות ואתי כדי שנבוא בתוכנית מגובשת.

רוני בר-און: לא הסכמת.

רוני בר-און: ראש הממשלה עשה זאת ביום שישי משך שלוש שעות – זה לא תפקידי, אני יושב פה בשקט.

רוני בר-און: רבותי, תוכנית האוצר מקובלת עלינו ברמה העקרונית.

רוני בר-און: לא מקובלת – לא בסדרי הגודל, לא בקצב – ואנחנו משוכנעים שהיא לא תביא את הפתרון.

רוני בר-און: ולכן, צודק שר האוצר.

רוני בר-און: ראוי להציג את התוכנית ולנהל דיון על התוכנית.

רוני בר-און: אני לא מתווכח על כך שזה נכון, אדוני שר האוצר - - - סטס מיסז'ניקוב: שר האוצר מבקש שנצביע.

רוני בר-און: שרגא ברוש: תחליטו, אני לא נכנס לזה, אני חבר כנסת?

רוני בר-און: תצביעו, לא תצביעו.

רוני בר-און: ניסן סלומינסקי: בלי הצבעות אין טעם לכל הדיון.

רוני בר-און: מה זה רלוונטי?

קריאות: - - - חיים אורון: אבל נראה בסוף הדיון.

קריאות: אולי צריך שני מיליארד ולא 200 מיליון.

קריאות: היו"ר אבישי ברוורמן: יושב-ראש ההסתדרות, עופר עיני, בבקשה.

קריאות: יושב-ראש ההסתדרות עופר עיני: בוקר טוב לכולם.

קריאות: הופתעתי לשמוע את שר האוצר, שהוא לא יודע אם היו דיונים.

קריאות: שר האוצר מדוּוח בכל מה שהיה ביום שישי, על המילימטר, כך שיש פה מצג שווא לוועדה.

קריאות: שנהיה ברורים – הוא יודע והוא מדוּוח.

קריאות: אולי לא מסכים, אולי לא נוח לו, אבל יודע.

קריאות: שר האוצר רוני בר-און: זאת חוצפה שאין דוגמתה.

קריאות: אתה אומר דברים לא נכונים, ואני מצטער על כך.

קריאות: יושב-ראש ההסתדרות עופר עיני: אז תתבע אותי על הוצאת דיבה אם אני אומר דברים לא נכונים, אני גם אוכל להוכיח אותם.

קריאות: חיים כץ: אתה בטוח במה שאתה אומר עכשיו, עופר?

קריאות: יושב-ראש ההסתדרות עופר עיני: רגע, עדיין לא סיימתי.

קריאות: ראובן ריבלין: עד עכשיו מה שאמרת.

קריאות: אתה בטוח במה שאמרת עד עכשיו?

קריאות: יושב-ראש ההסתדרות עופר עיני: אלף אחוזים.

קריאות: לא הייתי אומר אם לא הייתי בטוח.

קריאות: מה לעשות, אני לא שחקן ולא הולך לפוליטיקה.

קריאות: אין לי אינטרסים.

קריאות: יש לי את העובדים ואת הגמלאים מול העיניים, מה לעשות.

קריאות: שר האוצר מדוּוח, יודע.

קריאות: לא מסכים – סיפור אחר, זאת זכותו, אבל מדוּוח ויודע.

קריאות: יש פה שני אלמנטים מרכזיים שאנחנו מנסים "לתפור" – שעם החבילה של שר האוצר ושיפור החבילה ברמה של המשבר הריאלי, אנחנו תופרים הסכם בינינו של אי-פיטורים.

קריאות: שיהיה מצב שהם יעשו מאמץ לא לפטר, תוך כדי הסיוע של הממשלה – שיהיה לינקג' בין הדברים, משום שאם יקבלו כסף וימשיכו לפטר, לא עשינו שום דבר.

קריאות: אני יוצר אתו אמנה, במצב שעובדים ייצאו לחל"ת עם תשלום – חבילה שלמה כדי שנמנע את גל הפיטורים הזה.

קריאות: לא מספיק צד אחד שעושה איזשהו מהלך; הצד הזה לא מקבל אותו, ויהיה גל של פיטורים.

קריאות: הרי כל המעמד של חברי הכנסת זה למנוע את הפיטורים הללו – אני בטוח, אין לי ספק.

קריאות: העניין השני הוא רשת הביטחון.

קריאות: גם בעניין הזה הגענו להסכמות – כמעט הסכמות, עם עקרונות – וייאמר לזכותו של ראש הממשלה ואנשיו, שאמר: עופר, צריך להביא את בנק ישראל ואת האוצר, נשב ביחד, ב- 24 שעות אפשר להביא חבילה שכולם פה מרימים את היד – מצילה מפני פיטורים, נותנת רשת ביטחון.

קריאות: מה מבקשים?

קריאות: 24 שעות לשבת ולדון?

קריאות: הרי בשבת אי-אפשר לשבת – אנחנו יהודים כולנו, רובנו, ואי-אפשר היה לשבת בשבת.

קריאות: מבקשים לשבת, לעשות מאמץ עליון - להגיע לרשת ביטחון, עם פתרון למשבר הריאלי, עם התחייבות שלהם שלא מפטרים, עם הסדר של חל"ת לאותם עובדים, בעיקר בערי הפריפריה.

קריאות: אז מה התוכנית הזאת נותנת?

קריאות: היא נותנת פתרון מסוים, אבל היא לא סוגרת את המעגל.

קריאות: דרך אגב, התוכנית שלנו לא אומרת לאוצר:

קריאות: תביאו יותר כסף; היא רק מסדרת את העניינים ויוצרת את הלינקג' בין המשולש הזה – שהוא כל-כך נחוץ למשק – כי גם בנק ישראל ב"לופ".

קריאות: דרך אגב, גם בנק ישראל דוּוח.

קריאות: זה לא שלא דוּוחוּ ולא יודעים.

קריאות: אז לדעתי אפשר לעשות מאמץ.

קריאות: דרך אגב, ישבו גם צוותים מקצועיים בבוקר.

קריאות: אפשר לעשות מאמץ, להתגייס סביב השעון, ובאותו רגע שמייצרים חבילה, מכנסים את הוועדה, מצביעים פה אחד, שכולם מברכים.

קריאות: איזה מסר זה לעם ישראל – חברי הכנסת מאה אחוז קונצנזוס, המעסיקים, העובדים, עם חבילה.

קריאות: זה יקפיץ את העסק.

קריאות: מה יקרה?

קריאות: יחליטו פה משהו; זה יתקוף אותה מפה, זה יתקוף אותה משם, שוב נמסמס את העסק.

קריאות: ואני אומר לכם: רבותי, רשת הביטחון לאותה אוכלוסייה היא נחוצה.

קריאות: אנשים בלחץ.

קריאות: יש 130 מיליארד שקלים נזיל, כשאנחנו מקבלים אלפי מכתבים – האם למשוך את הכסף, האם לא למשוך את הכסף.

קריאות: אנשים בלחץ, אז לא שווה לתת 24 שעות כדי לנסות, שאולי סוף-סוף שר האוצר יואיל בטובו להתיישב עם המשולש, עם ה"מצורעים", המעסיקים וההסתדרות?

קריאות: מה קרה?

קריאות: ואני עושה מאמץ עליון כן להגיע להבנה, כי אני בטוח שהמשק חשוב לכולנו.

קריאות: אז אני מקווה שאחרי שאתם יודעים את כל הדברים האלה – ובינינו, ראש הממשלה, בואו נכבד אותו, הוא לא יודע מה הוא עושה כשהוא רוצה שזה קצת יידחה?

קריאות: אם הוא היה חושב שאין סיכוי להגיע להסכמות, האם הוא היה הולך ל"לופ" הזה?

קריאות: ולאורך כל הקו הוא רוצה את שר האוצר ב"לופ", רק אני מקווה שהוא ייכנס כבר.

קריאות: היו"ר אבישי ברוורמן: תודה.

קריאות: אני שמעתי את חברי הכנסת ואני רוצה לומר לכם דבר אחד.

קריאות: היה פה מה שתיאר כעת עופר.

קריאות: אני זוכר – ואני הולך אחורה, הוותיקים זוכרים – היה משבר חמור במשק בשנות השמונים.

קריאות: אז היתה היפר-אינפלציה, עכשיו יש כניסה לקראת מיתון, לדיפלציה.

קריאות: מה קרה אז?

קריאות: אז ישבו ראש ממשלה, שר אוצר, נגיד בנק ישראל, יושב-ראש המעסיקים- זה היה אלי הורביץ, בזמנו – יושב-ראש ההסתדרות קיסר – ישבו ביחד וגמרו בהבנה.

קריאות: אני לא אשכח ששנים אחרי כן – גם כששירתתי בבנק העולמי – פרופסור מיכאל ברונו זכרו לברכה היה מסתובב בעולם, איך הצליחו לתפור את זה כשבארגנטינה, בברזיל, היה מה שקרה פה, כל אחד נלחם בשני.

קריאות: רבותי, אם תעבירו תוכנית היום, והמעסיקים לא יקבלו אותה, ולא יקבלו אותה בהסתדרות – מה זה יעזור לכם.

קריאות: הרי המשק רוצה הסכמה, הציבור רוצה הסכמה.

קריאות: להוריד פה ידיים לראש הממשלה, להוריד את הידיים לראש ההסתדרות, לפגוע – אפילו אני, אני הקטן במעש, אני פה היום, מחר אני לא פה.

קריאות: 24 שעות עכשיו, שבו ביחד.

קריאות: ניסן סלומינסקי: אז למה כינסת את הוועדה?

קריאות: - - -

אבישי ברוורמן: כינסתי את הישיבה משום שאני מאמין – להבדיל מחלק מהאנשים פה – שצריך להיות דיון ענייני, כי אני לא מסכים לחלק גדול מההמלצות כאן.

שי חרמש: למה לא אמרת את זה קודם?

שי חרמש: היו"ר אבישי ברוורמן: רבותי, עד 12:00 בלילה היו לי שיחות עם ראש הממשלה.

שי חרמש: למה לא אמרת לנו?

שי חרמש: קריאות: - - - היו"ר אבישי ברוורמן:

שי חרמש: עם ראש הממשלה היו לי שיחות כאלה.

שי חרמש: כעת יש לנו שתי אפשרויות: אני יכול לסגור את הישיבה הזאת - - - קריאות: סגוֹר, סגוֹר.

שי חרמש: היו"ר אבישי ברוורמן: אני סוגר את הישיבה, נותן לכם 24 שעות, ניפגש מחר.

שי חרמש: תודה רבה, הישיבה נעולה.