ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 240, 2008-11-26 09:30

מיכאל נודלמן: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

מיכאל נודלמן: אנחנו לא מבינים איך אפשר לקיים הפגנה עם ילדים קטנים.

מיכאל נודלמן: אפילו ברית מילה עושים שם לילדים.

מיכאל נודלמן: זה לא נכנס לראש שלי.

מיכאל נודלמן: עכשיו פגרה, ולמרות זאת חברים מהוועדה ביקשו להעלות את הנושא על סדר היום ולדבר על זה.

מיכאל נודלמן: קיבלתי דוח מסוכנות, ממשרד הקליטה ומגורמים אחרים.

מיכאל נודלמן: אני רוצה שנציגי הסוכנות ומשרד הקליטה יספרו לנו מה קרה.

מיכאל נודלמן: אנחנו לא יכולים לסבול שילדים קטנים במשך שבועות עומדים בהפגנות ביחד עם אנשים מבוגרים.

מיכאל נודלמן: זו לא הפגנה.

מיכאל נודלמן: ילדים צריכים לחיות בבית.

מיכאל נודלמן: מבוגרים יכולים להפגין, אבל זה לא בסדר להשתמש בילדים קטנים בהפגנות.

מיכאל נודלמן: אני לא ראיתי דברים כאלה.

מיכאל נודלמן: איזה אמא ואיזה אבא עושים דברים כאלה?

מיכאל נודלמן: אם אנשים לא מבינים שילדים הם לא כלי כדי להפעיל לחץ, משרד הרווחה יתחיל לטפל בילדים.

מיכאל נודלמן: נפתח ונשמע את מנכ"ל משרד הקליטה.

ארז חלפון: אני רוצה להחזיר את כל מי שנמצא פה לעבר, איך התחילה ההפגנה, מה קרה.

ארז חלפון: לצערי, אני רואה כל יום בכליי התקשורת, שאנשים מדברים מבלי לדעת את העובדות.

ארז חלפון: לכן, חשוב לי לשים את העובדות על השולחן לפני שניכנס למסקנות הנמצאות פה מולכם.

ארז חלפון: כפי שאתם יודעים, לפני החגים הגיעו העולים מבית אלפא לירושלים, מול משרד ראש הממשלה, ופתחו בהפגנה.

ארז חלפון: לאחר ישיבות מרתוניות שלי ושל אלי כהן, מנכ"ל המחלקה לעלייה וקליטה בסוכנות היהודית, הצלחנו להגיע להסכם עם העולים בערב יום הכיפורים לקראת השעה 15:00.

ארז חלפון: ההסכם הזה נמצא פה ונחתם על ידנו.

ארז חלפון: אנחנו הודענו בהסכם, שראשית נקים ועדת בדיקה מיידית, שבמשך 30 יום תבחן את כל התלונות והבעיות שהועלו על ידי נציגי העולים בשיחות איתי, בשיחות עם אלי ועם המועצה האזורית גלבוע.

ארז חלפון: התחייבנו שלאחר 30 יום כל הבעיות יועלו על נייר, ואנחנו נקבל את כל ההמלצות שיתקבלו בתמורה לכך שהעולים ימנו שני נציגים מטעמם שיהיו שותפים בוועדה.

ארז חלפון: אנחנו עמדנו בהסכם, והעולים חזרו לבית אלפא.

ארז חלפון: קבענו ישיבה מיד לאחר החגים בהשתתפות נציגי העולים, על מנת להקים את הוועדה ולשמוע את התלונות.

ארז חלפון: נציגי העולים ביקשו לצרף נציג נוסף, שיהיה עוד קשר שיתאם בינם לבינינו.

ארז חלפון: חשבנו בהתחלה שעדיף שהנציגים של העולים במקום יעלו את התלונות, אבל מכיוון שזו היתה בקשת העולים צרפנו את אברהם נגוסה, שיהיה המתורגמן של כל הבעיות שעולות.

ארז חלפון: לתדהמתנו, לאחר כ-4-5 ימים נטשו במפתיע נציגי העולים את דיוני הוועדה.

ארז חלפון: פתאום 100-150 עולים לא עמדו בהסכם וחזרו לירושלים.

ארז חלפון: זה אחרי 4 ימים בהם הוועדה עובדת.

ארז חלפון: בכך הם הפרו את ההסכם שנחתם איתם.

ארז חלפון: בנוסף, אותם אלה שחזרו הביאו את הילדים הקטנים איתם, דבר שלא מקובל.

ארז חלפון: אמר יו"ר הוועדה, כי אין מקום לערב ילדים בהפגנה, גם אם היא צודקת.

ארז חלפון: בכל מקרה, על אף הפרת ההסכם, אנחנו נתנו הוראה לוועדה להמשיך לבדוק את תלונות העולים, להגיע למקום ולמצוא את הבעיות.

ארז חלפון: אני יכול לומר לכם, שהכל התחיל מ-3-4 תלונות של העולים ונגמר ב-40 תלונות של העולים, שכולן נבדקו וקיבלו התייחסות בהמלצות של הוועדה.

ארז חלפון: אנחנו הנחינו את חברי הוועדה להפוך כל אבן.

ארז חלפון: הדוח הזה הפך כל אבן במרכז קליטה בית אלפא, ונתן פתרונות לבעיות יותר אמיתיות, לבעיות קטנות או גדולות.

ארז חלפון: הבעיות המופיעות בדוח מתייחסות לשיפור בתנאים הפיזיים, דבר קטנים שהפריעו לעולים במקום.

ארז חלפון: נושא נוסף, הוא נושא התעסוקה.

ארז חלפון: מכיוון שהמקום טיפה מרוחק מערים מרכזיות, כמו עפולה ובית שאן, אנחנו בנינו תוכנית מיוחדת לבית אלפא, תוכנית תקציבית ותכנונית, שתיתן פתרון לכל נושא התעסוקה על מנת שלעולים תהיה השלמת הכנסה בשנה וחצי שהם שם לפני שהם עוברים ומקבלים מענק דירה.

ארז חלפון: התחייבנו שעולי בית אלפא יזכו לעדיפות בקבלת מענק משכנתא המוגדל של 40% תוספת.

ארז חלפון: חלקם כבר קיבלו את המענק.

ארז חלפון: בתחום החינוך – עלתה טענה שילדים צריכים לנסוע למרחקים כדי ללמוד.

ארז חלפון: גם לנושא הזה מצאנו פתרון.

ארז חלפון: ייפתחו כיתות גם בבית אלפא.

ארז חלפון: עלתה בעיה בסיטואציה בה הילד חולה וההורה צריך לצאת מבית אלפא לבית הספר.

ארז חלפון: מצאנו פתרון נקודתי – מימון חלק מכרטיס החופשי יומי של העולים החדשים, וגם פתקיות למוניות.

ארז חלפון: בתחום הבריאות – היה רופא במקום, אבל היה חוסר במתורגמן ולכן לקח לו הרבה זמן לטפל בעולים עצמם.

ארז חלפון: לכן, לא הצליחו כולם לקבל את הטיפול הרפואי.

ארז חלפון: בהמלצות שלנו אמרנו, שאם משרד הבריאות לא יביא מתרגם, משרד הקליטה והסוכנות היהודית יממנו מתרגם לרופא שנמצא שם.

ארז חלפון: הודענו שגם אם נצטרך להכניס קופת חולים נוספת, זה מה שנעשה.

ארז חלפון: בתחום האדמיניסטרטיבי – התייחסנו לאנשים שמטפלים, התייחסנו לדוברי שפת אמהרית, התייחסנו לעובדים סוציאליים, התייחסנו להפרדת המקום לשני מנהלים על מנת לתת טיפול יותר אישי.

ארז חלפון: לאחר שההמלצות האלה יוגשו היום לוועדת העלייה והקליטה של הכנסת ייצאו לדרך.

ארז חלפון: אנחנו הצבנו לוחות זמנים לכל הדברים שקבענו.

ארז חלפון: חלק מהדברים יבוצעו מיידית, וחלק מהדברים יבוצעו תוך שבועיים או חודש.

ארז חלפון: יש מעקב אחרי כל הדברים, על מנת שאנחנו נעמוד ביעדים.

ארז חלפון: אני רוצה לציין, שלקראת סוף דיוני הוועדה פנו אלינו וביקשו לצרף את המשנה למנכ"ל עמותת ידיד, רן מלמד, שיצטרף בתור משקיף מכיוון שהנציגים האתיופים פרשו בלי סיבה מהוועדה.

ארז חלפון: אנחנו הסכמנו.

ארז חלפון: רן מלמד הצטרף להיות משקיף בוועדה, והוא חלק מכתיבת הדוח ויהיה גם חלק מביצוע מעקב אחרי המסקנות.

דני קסהון: מי ביקש זאת?

ארז חלפון: העולים עצמם ביקשו.

ארז חלפון: תכף תקבל פירוט.

ארז חלפון: הוא הצטרף, ואנחנו מברכים על כך.

מיכאל נודלמן: רן מלמד הכי מפורסם.

מיכאל נודלמן: הוא יו"ר עמותה שעוזרת לעולים.

מיכאל נודלמן: גם אם אף אחד לא היה מבקש, אני הייתי מבקש שהוא יהיה שם.

מיכאל נודלמן: יש לו כבוד גדול פה בוועדה.

דני קסהון: אני לא אמרתי שלא.

ארז חלפון: אני עברתי הרבה הפגנות.

ארז חלפון: לצערי, גורמים שונים הסיתו את העולים שלא לכבד את ההסכם, הסיטו אותם להביא לירושלים את הילדים.

ארז חלפון: אף אחד לא יכול להגיד שמישהו טייח את הדוח הזה.

ארז חלפון: לצערי הרב, הסיטו את העולים והסיטו את הילדים.

ארז חלפון: התוצאה היא שיש פתרונות, ומצד שני עולים עם ילדים נמצאים פה בירושלים.

ארז חלפון: צר לי על הדברים.

ארז חלפון: אני מציע שאלי כהן ימשיך את הדברים.

30083: אדוני היו"ר, אני מצטרף לכל מילה שאמר ארז.

30083: אנחנו אמרנו בתחילת התהליך ואנחנו אומרים זאת גם היום, שטובת העולים עומדת לנגד עינינו.

30083: התחייבנו מלכתחילה, שאנחנו נקבל את כל מסקנות הוועדה.

30083: הסוכנות היהודית, ההסתדרות הציונית והמשרד לעלייה והקליטה מחויבים לכל המסקנות.

30083: יתרה מזאת, הושגה תרומה מיוחדת על מנת להיטיב את התנאים מעבר למה שהיה מתוכנן מלכתחילה.

30083: הדוח מתורגם ברגעים אלה לאמהרית.

30083: בידי נמצא התרגום הראשון של הטבלה של המשימות ולוחות הזמנים.

30083: הטבלה הזו תינתן לכל העולים שנמצאים בבית אלפא, כך שכל אחד מהם יוכל לעקוב אחר ההתקדמות.

30083: אני אומר ליו"ר, שהוא יכול להזמין אותנו בעוד חודש או חודשיים על מנת שנציג בפניו את ההתקדמות.

30083: המטרה היא טובת העולים, ולכך אנחנו שואפים.

אברהם מיכאלי: אדוני היו"ר, תודה על כך שכינסת את הוועדה בפגרה.

אברהם מיכאלי: לא יכולנו לשבת מהצד ולראות את העובדה שהמפגינים חזרו לשם לפני שלושה שבועות.

אברהם מיכאלי: לא יכולנו להתעלם מהעובדה הזו, וחשבנו שחייבים לשבת ולמצוא פתרון דחוף לכך שהילדים לא ישהו ברחוב.

אברהם מיכאלי: מי שבא לבקר אותם – ובאנו לבקר אותם כמה פעמים – ראה שזה בלתי נסבל לראות את הילדים הקטנים מתרוצצים בין פחי האשפה, מטפסים על גדרות וקופצים מול רכבים שעוברים שם ברחוב.

אברהם מיכאלי: חלילה עלול לקרות שם אסון.

אברהם מיכאלי: חה"כ מזור ואני ישבנו עם נציגי משרד הקליטה והסוכנות, שגילו נדיבות במובן של למצוא פתרון ושהעולים האלה יחזרו לביתם עד אשר הוועדה תסיים את עבודתה.

אברהם מיכאלי: לא יכולתי לראות את המצב הזה, בו הם ממשיכים לשבת שם ולחשוב שהם צודקים, כאשר הילדים הם אלה שסובלים הכי הרבה.

אברהם מיכאלי: אני כרגע לא נכנס לשאלה, מי צודק ומי לא צודק.

אברהם מיכאלי: קודם כל צריך למצוא פתרון לילדים הקטנים האלה.

אברהם מיכאלי: יכול להיות שבכך אני פוגע באינטרס של המפגינים, שהרי הילדים שלהם משמשים ככלי לחץ.

אברהם מיכאלי: אנחנו כאנשי ציבור לא יכולים תמיד להיות מובלים על ידי אינטרסים שונים, וצריכים לדאוג קודם כל לילדים הקטנים.

אברהם מיכאלי: עברתי על ההמלצות של הוועדה, וקראתי את הפירוט הרב של טענות שהועלו שם.

אברהם מיכאלי: ברוב הטענות התקבלו, אך עדיין יש תחושה שישנו נתק בין המפגינים לבין המשרדים שמטפלים בהם.

אברהם מיכאלי: אני עוד לא ראיתי פתרון ממוקדם לבעיה שהם מעלים שם.

אברהם מיכאלי: ראיתי את ההמלצות לגבי תעסוקה, ואני אומר לכם שאני לא מוצא שם פתרון לתעסוקה שלהם.

אברהם מיכאלי: הם טוענים, שהם לא יכולים לשבת במרכז הקליטה בבית אלפא, ולקבל את העובדה שהם יכולים לחיות שם בתנאים סבירים ונורמאליים.

אברהם מיכאלי: אם כל הדברים האחרים ייפתרו, עדיין זה לא פתרון עבורם.

אברהם מיכאלי: אני אשמח לשמוע בהמשך את הפתרון שמשרד הקליטה ביחד עם הסוכנות מציעים להם בתחום התעסוקה.

אברהם מיכאלי: ישנה תחושה של נתק בין העולים ובין הממסד.

אברהם מיכאלי: כן מסיטים אותם או לא מסיטים אותם, אותי זה לא מעניין.

אברהם מיכאלי: אני לא אתן לאף אחד להסיט אותם, אבל אני רוצה לשמוע את הטענה של העולים, למקד את הבעיה ולפתור את הבעיה.

אברהם מיכאלי: ה-40 פתרונות שמוצעים פה הם חשובים מאוד, וחבל שעד עכשיו לא ידעו על הבעיות האלה, ולא ניסו לפתור אותן.

אברהם מיכאלי: האנשים האלה חיו עם בעיות ואף אחד לא שם לב אליהן.

אברהם מיכאלי: המסקנות עצמן מעידות על כך שהיו שם תקלות לא פשוטות.

אברהם מיכאלי: עדיין ישנה תחושה שיש נתק, אם בגלל מתורגמנים ואם בגלל כל מיני גופים שלא נותנים להם להתחבר.

אברהם מיכאלי: גם לי קשה לדבר איתם.

אברהם מיכאלי: אני בא עם חה"כ מזור שמדבר איתם בשפה שלהם, ואני מבין שיש שם בעיה.

אברהם מיכאלי: הבעיה היא שלא מתקשרים איתם בצורה נכונה.

אברהם מיכאלי: לכן, כל הפתרונות עדיין לא נותנים את המענה לבעיה האקוטית שיש להם.

אברהם מיכאלי: אני לא אומר שלכל הבעיות שהם מעלים צריך לתת פתרון.

אברהם מיכאלי: לא כל אחד יכול לבקש מה שהוא רוצה במדינה הזו.

אברהם מיכאלי: יחד עם זאת, צריך למקד בעיה אחת או שתיים מרכזיות, ולהן לתת פתרון.

מיכאל נודלמן: הבעיה המרכזית שלנו היא הילדים.

מיכאל נודלמן: במדינה יש הרבה חוקים להגנה על ילדים.

מיכאל נודלמן: אני רוצה לשאול את נציגי משרד הרווחה, מה אנחנו יכולים לעשות אם ההורים מביאים את הילדים והם נמצאים בסכנת בריאות בירושלים, שם יש טמפרטורות נמוכות.

מיכאל נודלמן: מה יהיה עם הילדים הקטנים, עם התינוקות?

דפנה מושיוב: אני גם ביקרתי במקום.

דפנה מושיוב: עמדת המשרד היא, שבמקרים של הפגנות בדרך כלל המערכת לא מתערבת, אלא אם יש מקרה של סיכון, התעללות ופגיעה מאוד חמורה בילדים.

דפנה מושיוב: יש שם גם ילדים בוגרים, ושם צריך לבדוק את שאלת הביקור הסדיר במערכת החינוך.

דפנה מושיוב: עד כמה שידוע לי, פקידת הסעד הארצית לא מצאה לנכון להתערב.

דפנה מושיוב: גם במקרים של הפגנות אחרות עם ילדים שהיו במדינה, המערכת לא התערבה.

מיכאל נודלמן: האם אתם לא רואים את הסכנה?

דפנה מושיוב: ישנה סכנה בריאותית, כיוון שהילדים נמצאים בחוץ בקור.

דפנה מושיוב: אני מבינה, שהמערכת ניסתה לתת את הציוד המתאים, אבל לא מצאה לנכון להפעיל כאן הליך של חוק הנוער לטיפול והשגחה.

מיכאל נודלמן: רן, מה אתה חושב על כך שמשתמשים בילדים?

רן מלמד: מראות של ילדים שנמצאים במאהל זכורים לכולכם מהמאבק של האמהות החד הוריות לפני שלוש שנים.

רן מלמד: אז היו חודשי קיץ, ולא היתה פגיעה בלימודים.

רן מלמד: אני רוצה לפתוח ולומר, שהעולים צודקים ברוב הדרישות שלהם.

רן מלמד: זו צריכה להיות נקודת המפתח.

רן מלמד: אנחנו לא התערבנו בנושא בתחילת הדרך, כי חשבנו שיש הרבה גורמים טובים שמטפלים בו.

רן מלמד: הגיעו אלינו בקשות, ובין השאר גם קול קורא מארגונים כולל האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה.

רן מלמד: כשהגיעו אלינו את הפניות אנחנו ביקשנו לראות את התמונה ולהבין אותה.

רן מלמד: מהר מאוד התברר לנו שהעולים באמת צודקים, וכי המצב קשה.

רן מלמד: אני ביקרתי בבית אלפא, נפגשתי עם האנשים, וראיתי עולים עצובים, עולים שאין להם שמחת חיים בעיניים, עולים שאין להם מה לעשות עם עצמם, שהרבה דברים שהם חשבו שמגיע להם הם לא קיבלו.

רן מלמד: בנוסף, היתה הרגשה שהצוות שם לא פועל עם נשמה כדי לתת לעולים את מה שהם צריכים.

רן מלמד: עלתה השאלה, איך ממשיכים הלאה.

רן מלמד: אני דיברתי עם אנשי משרד הקליטה והסוכנות, נתתי להם את הניתוח שלי וביקשתי לשמוע את הניתוח שלהם למסקנות.

רן מלמד: אני חייב להגיד לחברי הכנסת, שהיו פה למעלה מ-40 תביעות של העולים כאשר רובם התקבלו.

רן מלמד: עם זאת, זה שהן התקבלו עדיין לא אומר שום דבר.

רן מלמד: המבחן הוא מבחן התוצאה.

רן מלמד: אני בין אלה שדרשו, שבסוף הדוח תהיה טבלה מפורטת עם לוחות זמנים.

רן מלמד: אתמול אמרתי לחביב קצב ממשרד הקליטה, שלוחות הזמנים הם בלתי אפשריים.

רן מלמד: שאלתי אותו, האם הוא חושב שהוא יעמוד בהם.

רן מלמד: ברגע שהוא אמר לי שהוא עומד בהם, חשבתי שיש לתת אפשרות לממש את הדוח.

רן מלמד: צריך להחזיר את הילדים ואת העולים עצמם לבית אלפא, ולתת אפשרות של חודש ימים למצות את הדוח הזה.

רן מלמד: אמרתי לניר בומס, שהיה אחד מהגורמים שהביאו אותי למעורבות בנושא הזה, שאני אהיה הראשון שאעמוד עם שלט מול משרד הקליטה בו כתוב: "ארז חלפון ואלי כהן – לא קיימתם את ההבטחות שלכם".

רן מלמד: עד שזה יקרה, צריך לתת את הצ'אנס לעשות את זה.

רן מלמד: אתמול התקיים דיון בבית אלפא בהשתתפות כל העולים שהיו שם.

רן מלמד: הדוח הוצג בצורה מאוד מפורטת.

רן מלמד: הדרישה שלהם היתה להביא להם תרגום של הדוח לאמהרית עד היום.

רן מלמד: אם היום הדוח לא יהיה מוכן באמהרית, אני אצא ואומר שזו ההבטחה הראשונה שלא התקיימה.

רן מלמד: אני מקווה, שהדוח יינתן להם היום בצורה מלאה וקריאה, על מנת שהם יוכלו לדון בו.

רן מלמד: בסוף הדיון שנערך אתמול נשאלה שאלה על ידי אחד מהעולים: האם הצוות או מי ממשרדי הממשלה יתנקם בשובתים בירושלים בגלל שהם העזו לבוא, להתנגד ולדרוש את זכויותיהם.

רן מלמד: התשובה של ארז ושל אלי היתה חד משמעית לא.

רן מלמד: אני חושב שחשוב, שגם הדבר הזה יהיה מובהר.

מזור בהיינה: חבל שעולה כזו שאלה.

מזור בהיינה: זה מפחיד.

מזור בהיינה: זה מדאיג אותי.

רן מלמד: אני מסכים איתך, אבל אתה מסכים איתי שזו שאלה לגיטימית.

מזור בהיינה: לא ציפיתי לשאלה כזו.

רן מלמד: אני חושב, שזו היתה שאלה לגיטימית.

רן מלמד: זו שאלה לגיטימית לא רק בנוגע לעולים.

רן מלמד: בדוח עצמו נאמר שיהיה דוח ביצוע דו חודשי.

רן מלמד: אנחנו ביקשנו אתמול, שבגלל שלוח הזמנים הוא קצר יהיה דוח ביצוע חודשי.

רן מלמד: אכן קיבלנו הבטחה שיהיה דוח ביצוע חודשי למשימות הללו.

רן מלמד: אני חושב, שצריך לבדוק לגבי חלק מהמסקנות אם לא צריך ליישם אותן בשאר מרכזי הקליטה שמופעלים היום בארץ.

רן מלמד: אני חושב, שגם לזה צריך לתת את הדעת.

רן מלמד: צריך לתת את האפשרות ליישם את הדוח הזה.

רן מלמד: אני קורא לכל מי שמעורב בנושא הזה לבוא לבית אלפא, לבוא לעולים שיושבים מול משרד ראש הממשלה, וביחד איתם לבדוק שההבטחות שניתנו להם אכן מקוימות.

רן מלמד: אם לא יהיה כך, המאבק יהיה הרבה יותר גדול, הרבה יותר צודק, ויצטרפו אליו הרבה יותר אנשים ממה שאתם חושבים.

מזור בהיינה: אני מודה ליו"ר כי למרות הפגרה והעידן הלא פשוט שחברי הכנסת נמצאים פה, הוא נענה לבקשתו של חה"כ מיכאלי ושלי.

מזור בהיינה: בשבוע שעבר, ב-19 לחודש, אני ביליתי את זמני בקרב העולים בבית אלפא.

מזור בהיינה: רציתי להיות מוכן וערוך כאשר אעמוד מול הצוות הנפלא מכל המשרדים, ולא להסתפק בכל מיני כתבות וקריאות למיניהן.

מזור בהיינה: היה חשוב לי לחוות את המציאות שם מקרוב, לדבר על המנהל, צוות המרכז וצוות המורים ליהדות.

מזור בהיינה: אני יכול לומר, שלא התחדש לי משהו.

מזור בהיינה: המציאות שם לא מעודדת, ואי אפשר לטייח אותה.

מזור בהיינה: יש הרבה דברים שצריך לסדר.

מזור בהיינה: קיימתי דיון מעמיק עם המנהל וצוות העובדים שלו.

מזור בהיינה: יש דברים מרכזיים שעולים במיוחד: המצב הכלכלי ומצב החינוך.

מזור בהיינה: לא יכול להיות שעולה חדש מגיע ופה מחכה לו הפתעה - לבן שלו אין בית ספר בסביבה.

מזור בהיינה: ראש העיר בעפולה אינו מוכן לקבל עולים אתיופים.

מזור בהיינה: ראש העיר בבית שאן גם כן לא מוכן לקלוט עולים.

מזור בהיינה: מה עושים אז?

מזור בהיינה: משרד החינוך נכנע, מסכים ואומר: בבתי הספר בעפולה ובבית שאן לא מוכנים לקבל עולים.

מזור בהיינה: מבחינתי זה לתת יד לדבר הגזעני הזה.

מזור בהיינה: מה שקורה הוא שמסיעים ילדים קטנים בין 45 ל- 50 דקות כל יום לבית הספר.

מזור בהיינה: אני לא יודע באיזו מדינה מתוקנת דבר כזה קיים.

מזור בהיינה: כנראה שהעולים לא השכילו לדפוק על השולחן ולומר שזו בעיה רצינית.

מזור בהיינה: הנקודה הזו מחייבת דיון מעמיק וחשוב, על מנת שדבר כזה לא יחזור.

מזור בהיינה: יש להם זכויות כמו לכל אדם.

מזור בהיינה: דבר נוסף לא פחות גרוע, הוא שהעולה נמצא פה שנה וארבע חודשים, נגמרות לו הפגישות עם משרד הקליטה, והוא צריך להתמודד עם 4-6 ילדים עם 2,000 שקלים.

מזור בהיינה: הם מוכנים לעבוד במשק בית, לנקות מדרגות ולעבוד בגינות, אבל אין להם את האפשרות.

מזור בהיינה: הם לא יכולים בגלל המקום המבודד והמרוחק בו הם נמצאים.

מזור בהיינה: אני לא יכול לחשוב, מדוע משרד הקליטה והסוכנות החליטו לאכלס אותם שם.

מזור בהיינה: לעניות דעתי, הדבר הזה מלכתחילה לא היה נכון.

מזור בהיינה: לחתום על חוזה של 10 שנים ולומר לעולים: "אתם מובילים אותנו לחובות, לגירעונות ולהוצאות מיותרות", זה לא נכון.

מזור בהיינה: צריך שיימצא פתרון למצב הכלכלי שלהם והם יוכלו לעבוד.

מזור בהיינה: צריך שיימצא פתרון לבעיית החינוך כך שיימצא מקום לימודים קרוב.

מזור בהיינה: אם אדם לוקח את הילד שלו ללמוד במרחק של 50 דקות, הוא לא יכול לבקר אותו כאשר נודע לו שהוא עם חום.

מזור בהיינה: הצוות במרכזי הקליטה עושים עבודה נפלאה, הם משקיעים את מרב זמנם, אבל כל זאת בכלים העומדים לרשותם.

מזור בהיינה: אני מעריך ומוקיר את העבודה שלהם.

מזור בהיינה: רבותיי, צריך לבדוק את הנושא ולהחליט, האם המקום הזה מתאים לקליטת עלייה.

מזור בהיינה: בנושא של רשויות עפולה ובית שאן, משרד החינוך צריך לתת את הדין ולומר, מדוע הרשויות האלה חרטו על דגלם בצורה בוטה ביותר מבלי להסתיר שהן לא מוכנות לקבל את העולים.

מזור בהיינה: יש מספר מרכזי קליטה שמפנים אותם, כמו בבאר שבע ובלוד.

מזור בהיינה: אני לא מבין מדוע להתעקש עם העולים לחזור דווקא לבית אלפא.

מזור בהיינה: צריך לבדוק את מרכזי הקליטה הפנויים, ולנסות לפזר אותם למקומות האלה.

מזור בהיינה: דבר תמוהה בעיני, הוא ההתייחסות של המשרדים הרלוונטיים כלפי העולים החדשים.

מזור בהיינה: יש ניתוק גמור בין השובתים למרכז הקליטה והסוכנות.

מזור בהיינה: אף אחד לא בא לשאול אותם מה קורה.

מזור בהיינה: צוות בכיר יכול לבוא ולומר: שמענו, לא מגיע לכם, יש לנו הצעה אחרת.

מזור בהיינה: כל יום התקשרתי ושאלתי האם מישהו בא, ואמרו לי שאף אחד לא בא גם לא להגיד את המילה לא.

מזור בהיינה: צריך לתת את הדעת על כך.

מזור בהיינה: המציאות הזו היא בלתי נסבלת.

מזור בהיינה: אני לא בעד שימוש בילדים.

מזור בהיינה: זה דבר שכולנו צריכים לתת את הדעת עליו, ולהוקיע אותו.

מזור בהיינה: אני לא מסכים שאדם כלשהו יעשה שימוש בילדים.

מזור בהיינה: זה לא מקובל עלינו שילדים זרוקים שם, אישה יולדת שם, אנשים קשישים ומבוגרים נמצאים שם.

מזור בהיינה: צריך לתת את הדעת בעניין הזה, אבל בואו נעשה הפרדה.

מזור בהיינה: הנושא הוא אמיתי, והטענות הן טענות אמיתיות.

מזור בהיינה: צריך לקחת את העולים האלה למרכזי קליטה שאינם מאוכלסים בעולים, ולפתור את הבעיה.

מזור בהיינה: הלוואי שלפני שבועיים העולים היו הולכים למרכז הקליטה, ואת הדיון הזה היינו מקיימים שם.

מזור בהיינה: כנראה שאם הם היו שם, הדיון הזה לא היה מתקיים.

מזור בהיינה: אני חושב, שהרשויות והמשרדים גילו אזלת יד, למעט בנק ישראל שעושה את מיטב יכולתו להעניק לעולים את הדברים הבסיסיים ביותר.

מזור בהיינה: ההתעלמות המוחלטת שהיתה מצד המשרדים, היא לא בסדר.

מזור בהיינה: במדינה דמוקרטית יש לכל אזרח את הזכות המלאה לבוא ולמחות על זכויותיו.

מזור בהיינה: גם כאן צריך לתת את הדעת.

מזור בהיינה: למרות שהמשרדים חושבים שהדבר הזה הוא לא הגון ולא ראוי, עדיין צריכים לגלות רגישות.

מזור בהיינה: אני דנתי אותם כתינוקות, כילדים שדורשים את זכויותיהם.

מזור בהיינה: אנחנו האבות, ואנחנו חייבים לקחת את העניין הזה לידיים.

מזור בהיינה: אני חושב, שצריך להקים גוף או ועדה, שתבדוק את כל הנהלים של כל מרכזי הקליטה.

מזור בהיינה: לעולים אין פה, אין כישורים להביע את כאבם, את סבלם והקשיים.

מזור בהיינה: אני לא יודע מי הגוף המייצג אותם במשך השלושה שבועות האלה.

מזור בהיינה: אני חושב, שצריכים להקים ועדה שתבדוק את מה שמתרחש בכל מרכזי הקליטה.

מזור בהיינה: אני אומר לכם, שאנחנו לא מקבלים נתונים אמיתיים לגבי מצבם של העולים במרכזי הקליטה.

מזור בהיינה: בשביל לקבל נתונים אמיתיים, אובייקטיביים שנטולים מכל מיני נגיעות, חייבים להקים ועדה אובייקטיבית, עניינית ומקצועית, שתבדוק את כל מרכזי הקליטה ותביא דוח למשרדים הרלוונטיים.

מזור בהיינה: אין לי טענה לעובדים בקרב הקהילה, שעושים עבודתם נפלא.

מזור בהיינה: אני לא מצפה שעובדי הקהילה שנמצאים במשרדים בכירים או זוטרים, שיביאו את הבעיות של הקהילה.

מזור בהיינה: אני מבין את זה, ואני דן אותם לכף זכות.

מזור בהיינה: צריך להקים ועדה, שתלמד את הסוגיה הזו.

מזור בהיינה: יש פה דברים שצריך לבדוק ולתקן.

מזור בהיינה: אני מתייחס גם לנושאי הגיור והיהדות.

מזור בהיינה: במשרדי קליטה הנושאים האלה הם שוליים במרכזי הקליטה.

מזור בהיינה: לא פעם המנהל עומד בקשיים לא פשוטים.

מזור בהיינה: היו טענות לגבי בתי כנסת, מקווה וספרי תורה, והמשרדים צריכים לתת את הדעת גם על כך.

מזור בהיינה: אם צריך להשקיע תקציב, אז צריך להשקיע תקציב.

מזור בהיינה: אסור לראות את הדברים האלה כדברים שוליים.

חביב קצב: לפני שהוועדה התחילה את עבודתה, ביקשנו מהעולים להציג את הטענות שלהם.

חביב קצב: אותם נציגי עולים שישבו איתנו ידעו לבטא את עצמם.

חביב קצב: אנחנו ישבנו איתם כ-10 דקות, ושמענו את כל מה שהם אמרו.

חביב קצב: ישבנו איתם כמה שהם רצו.

חביב קצב: לא קיצרנו את הישיבה איתם אפילו בדקה אחת.

חביב קצב: כל העולים שרצו, נפגשנו איתם.

חביב קצב: הם ידעו לבטא את עצמם.

חביב קצב: היה מישהו שתרגם את כל דבריהם ואת כל הדברים שלנו.

חביב קצב: היה דוח שיח ברור בינינו לביניהם.

חביב קצב: כשהיה מתאים להם, הם החליטו לקום ולפרוש מהוועדה.

חביב קצב: אני מאוד מצטער על כך שהם קמו ופרשו מהוועדה.

חביב קצב: גם לאחר שהם פרשו מהוועדה, אנחנו לא התייאשנו.

חביב קצב: אנחנו המשכנו להיפגש עם העולים הנמצאים במקום, אנחנו הזמנו אותם לוועדה, ואנחנו גם עשינו אסיפת עולים.

חביב קצב: שמענו את כל מה שיש להם להגיד, והשמענו להם את כל תהליך עבודת הוועדה.

חביב קצב: חשוב לשמוע את הפתיח הזה, על מנת להבין שעבודת הוועדה התבססה על תלונות של העולים ועל שמיעה מפורטת של כל מה שהם העלו.

חביב קצב: בנוסף, הוועדה באה וראיינה את כל הגורמים הנוגעים לדבר.

חביב קצב: ההמלצות של הוועדה נכתבו לאחר שסוכמו כל השלבים האלה.

אברהם מיכאלי: איך אתה מסביר את זה שאחרי שלוש ישיבות הם פרשו?

אברהם מיכאלי: האם ראית בשטח התפתחויות מסוימות שכתוצאה מכך הם קמו ועזבו?

אברהם מיכאלי: מה ההסבר שלך?

חביב קצב: אני לא רוצה לדבר בשמם.

חביב קצב: לא תפקידי לבוא ולומר למה הם עזבו.

חביב קצב: אני יכול לציין עובדה בסיסית אחת: כאשר אנחנו ביקשנו להיפגש עם העולים, הם לא אפשרו לנו להיפגש עם העולים.

חביב קצב: לאחר שהם עזבו את מרכז הקליטה, באו אלינו העולים במקום ואמרו: בואו אלינו, תפגשנו אותנו, לא רק הם מייצגים אותנו.

חביב קצב: הם לא העבירו את כל מה שקורה בוועדה לעולים.

חביב קצב: הם לא העבירו את כל מה שהיה במשך יומיים וחצי בהם הם ישבו איתנו.

חביב קצב: יתרה מזאת, כאשר באנו להיפגש עם העולים הם איימנו עליהם ולא נתנו להם להיפגש איתנו.

חביב קצב: לאחר שהם עזבו ונסעו לירושלים, שאר העולים שהיו במקום באו אלינו וביקשו להיפגש.

חביב קצב: הם באו אלינו כבודדים ונפגשו איתנו בוועדה.

חביב קצב: הם באו אלינו גם כקבוצה, ונפגשנו איתם גם כקבוצה.

ארז חלפון: נחתם הסכם בערב יום הכיפורים עם העולים.

ארז חלפון: ישבנו איתם עד השעה 15:00, ונחתם הסכם שבו נאמר שהם חוזרים ומקבלים את העיקר.

ארז חלפון: אחרי החג נפגשנו בדיוק על פי ההסכם.

ארז חלפון: הגיעו שני הנציגים, ביקשו לצרף את אברהם נגוסה כמתרגם, וגם לזה הסכמנו.

ארז חלפון: הוועדה התחילה לעבוד, ופתאום הגיעה לירושלים קבוצה והחליטה שהיא ממשיכה להפגין ולא מכבדת את ההסכם.

ארז חלפון: אף אחד לא התקשר לומר לנו זאת, אפילו לא התקשרו לומר: חתמנו בטעות.

ארז חלפון: למרות אי העמידה בהסכם שבא לבדוק את הטענות של העולים, נתנו הוראה לוועדה להמשיך ולשבת עם העולים בבית אלפא על מנת לפתור את הבעיות ולהגיע לפה לשם הצגת המסקנות.

30095: לעניין הדיור, העולים לא חתמו.

30095: זו הבעיה המרכזית.

30095: נציגי העולים לא חתמו על כך.

30095: זו הבעיה המרכזית.

30095: תרגמו להם שהוועדה תסיים את עבודתה ב-30 באוקטובר.

30095: אני באתי ואמרתי להם: זה המכתב עליו חתמתם.

30095: הם אמרו לי: לא הסכמנו לכך.

30095: אמרו לנו, שהוועדה תקום ותסיים את עבודתה ב-30 באוקטובר.

30095: לכן, זה לא נכון שהם חתמו.

ארז חלפון: כפי שהבהרתי, על ההסכם הזה אנחנו חתמנו בערב יום הכיפורים בשעה 15:00.

30095: עכשיו תקנת את הדברים.

30095: אנחנו חתמנו, אבל הם לא חתמו.

ארז חלפון: היינו שעתיים לפני ערב יום הכיפורים.

ארז חלפון: לא היה ניתן להזניק עובדים על מנת שיפתחו את המשרדים שעתיים לפני הצום.

ארז חלפון: הגיעו נציגי העולים מההפגנה, ישבו איתי מתחת לעץ, לקחו מתרגם, דני אדמסו, שתרגם כל סעיף.

ארז חלפון: לאחר שהגשנו הסכם ראשון, הם ביקשו מדני אדמסו להוסיף את סעיף 6.

ארז חלפון: הוספנו את סעיף 6.

ארז חלפון: דני תרגם באמהרית את ההסכם.

ארז חלפון: עמדתי על כך שהוא יתרגם.

ארז חלפון: הם קיבלו את ההסכם הזה.

30095: אותם נציגים יושבים פה.

ארז חלפון: דני אדמסו תרגם את המסמך הזה כדת וכדין.

אברהם מיכאלי: השאלה שלי לא נשאלה בשביל להפריע לחביב.

אברהם מיכאלי: אני חושב, שזו בדיוק הבעיה של כל הסכסוך הזה.

אברהם מיכאלי: יש פה נתק בין קבוצת העולים - ואני לא ידוע אם זו כל קבוצת העולים או רובם – לבין הממסד.

אברהם מיכאלי: יש פה נתק.

אברהם מיכאלי: יש בעיה בתקשורת.

אברהם מיכאלי: הבעיה בתקשורת נובעת מכך שחלק חושבים א' ומצפים לב', ולבסוף לא יקבלו לא א' ולא ב'.

אברהם מיכאלי: אני רוצה לעלות על עיקר הבעיה.

אברהם מיכאלי: אם לא נעלה על עיקר הבעיה, לא נפתור את הסכסוך הזה.

אברהם מיכאלי: כאשר באנו לתווך, אמרו לי: "אתה נגדנו".

אברהם מיכאלי: כלומר, לי כאיש ציבור יש בעיה בעיניהם.

אברהם מיכאלי: הם כבר לא מאמינים בממסד, בנציגי הממסד.

אברהם מיכאלי: בואו נפתור את בעיה התקשורת הזו.

אברהם מיכאלי: מר נגוסה אומר שהם לא הבינו, ואסור שנגיע למצבים כאלה.

מיכאל נודלמן: יהיו מצבים כאלה, אבל צריכים להיות סבלניים.

מיכאל נודלמן: מדובר בתרבויות שונות, אבל כאשר הם רוצים מהממסד משהו צריך קצת סבלנות.

מיכאל נודלמן: לא צריך לעשות הפגנות עם ילדים.

דני קסהון: אני רוצה לברך את הדברים של חברי הכנסת.

דני קסהון: אני הייתי בהפגנה הראשונה, המחאה הראשונה שהיתה בעשרת ימי התשובה.

דני קסהון: ניסיתי להסביר במשך 4-5 ימים.

דני קסהון: היו 6 משפחות שהיו שם גם ביום הכיפורים.

דני קסהון: דיברתי עם ארז חלפון בכל התהליך.

דני קסהון: חשוב לשאול אותם, למה הם חזרו להפגין במקום שכולנו נתרגם אותם.

דני קסהון: זה אולי מראה עד כמה הם לא מחוברים לדיון.

דני קסהון: אנחנו מדברים עליהם המון, והם כאילו לא מבינים כדי להגיב אחר כך.

חביב קצב: הם מבינים עברית.

דני קסהון: אנחנו מדברים כרגע על ההפגנה הקיימת.

דני קסהון: בערב יום הכיפורים חלק מן העולים קיבלו את ההסכם, וחלק אחר לא קיבל את הדברים ונשאר ביום הכיפורים להפגין.

דני קסהון: חלק לא הסכימו לנייר.

מזור בהיינה: מה זה לא הסכימו?

דני קסהון: צריך לשאול את העולים.

מזור בהיינה: אתה היית המתווך.

דני קסהון: הם לא קיבלו את הסעיפים.

דני קסהון: הטענה שלהם היתה, שהאנשים רוצים לעבור מקום ולא לחזור לבית אלפא.

מזור בהיינה: כלומר, מה שארז אומר לא נכון.

דני קסהון: אני אומר מה אני חושב.

דני קסהון: חלק מהעולים אמרו: "אנחנו לא סומכים עליהם, אנחנו יודעים שנחזור ולא ישתנה כלום".

דני קסהון: אחד מהדברים עליהם סיכמו, היה שכאשר הם יגיעו יהיה צוות חלופי.

דני קסהון: כאשר הם חזרו, אותו צוות חיכה להם.

דני קסהון: באותו ערב יום כיפור ניסיתי ללכת הביתה, אבל אז הגיע שוטר שנתן לי זימון לחקירה.

דני קסהון: הורחקתי ל-15 יום מההפגנה.

דני קסהון: אין לי מושג למה.

דני קסהון: האגודה לזכויות האזרח בודקת את זה.

דני קסהון: לכן, נבצר ממני להיות בהפגנה.

דני קסהון: חלק מהצוות שלי היה שם על מנת לסייע בחלוקת מזון, אבל אני לא נוכחתי.

דני קסהון: אני צריך לבדוק, למה הורחקתי.

דני קסהון: בנוסף, העולים האלה יודעים להגיד מה הבעיה שלהם.

דני קסהון: הניסיון לומר שהם מוסתים, הוא לא נכון.

דני קסהון: אם הם מוסתים, אז גם ניצולי השואה מוסתים.

דני קסהון: אם הם מוסתים, אז גם הנכים מוסתים.

דני קסהון: לא יכול להיות שלא יראו את האנשים החלשים ויגידו שהם מוסתים.

דני קסהון: הדברים כואבים להם.

דני קסהון: איך אדם יכול לשקר בכאב שלו?

דני קסהון: מה זה מוסתים?

דני קסהון: אם יש הסכם צריך לכבד אותו.

דני קסהון: אם האנשים האלה לא מכבדים את ההסכם, יש בדק בית מה גרם לקרע.

דני קסהון: נוצר נתק מאוד עמוק והם לא מוכנים להאמין בכם.

דני קסהון: הזה.

דני קסהון: זו פשלה בפני עצמה, ללא כל קשר לארגון זה או אחר.

דני קסהון: העולים האלה נמצאים שם 15 יום.

דני קסהון: אף אחד לא מדבר איתם מתוך אותה גישה שאומרת: "אתם רוצים להפגין, אנחנו נראה לכם מה זה".

דני קסהון: אפשר לדבר איתם פה ולנסות למצוא את הפתרון, כמו שעשית בפעם הראשונה, ארז.

דני קסהון: העובדה היא שבפעם הראשונה, הם חזרו אחרי 4 ימים.

דני קסהון: כנראה שהיה שיח שהוא אמיתי בגובה העיניים.

דני קסהון: אי אפשר לראות את האנשים האלה כשקופים, כחסרי דעה, כמוסתים.

דני קסהון: כל השבוע הזה יצאו הודעות לעיתונות שהאנשים האלה מוסתים וכי אין להם טענות ממשיות.

דני קסהון: אם כך, איך מוציאים פה מסמך של 13 עמודים של טענות מוצדקות?

דני קסהון: איך מסבירים את הפרדוקס הזה?

דני קסהון: אומרים שהטענות שלהם סרק, ופתאום מופיע מסמך עם 40 טענות שיש לצדן פתרונות.

דני קסהון: לטעמי, מתוך ההיכרות שלי כעולה חדש, כמי שמכיר עולים אחרים, כמי שמכיר את המערכת בעבודה שוטפת מולכם, רוב הדברים כאן אם הם לא התקיימו עד היום זה פשע.

דני קסהון: רוב הדברים המוזכרים פה הם סל קליטה של עולה חדש.

דני קסהון: רוב הדברים הם דברים בסייסים שצריכים להינתן לאדם שהגיע לישראל.

דני קסהון: זה סל קליטה ראשונה, שאמור לחבק אותו.

דני קסהון: עכשיו אומרים שמצאו את כל הבעיות.

דני קסהון: האם אתם מבינים מה אתם אומרים?

דני קסהון: במשך חודש טענתם שהאנשים האלה הם מוסתים.

דני קסהון: למה לאנשים האלה לא יכולה להיות דעה משלהם בכדי להסביר את הבעיה?

דני קסהון: אם אתה חושב שהם מוסתים, אני יכול לומר לך שאני הורחקתי ל-15 יום ואני לא מתקרב לעולים.

מזור בהיינה: זה לא דמוקרטי.

דני קסהון: זה דיון אחר.

דני קסהון: הנושא שלי מטופל במקום אחר.

דני קסהון: אני יודע שאני חי במדינה דמוקרטית.

דני קסהון: זה הבית שלי, זו המדינה שלי, ואף אחד לא יזיז אותי מפה.

דני קסהון: מי שלא טוב לו, יקום וילך.

דני קסהון: אני אלחם פה באמצעות חוקי מדינת ישראל, באמצעות הלגיטימציה שהדמוקרטיה הישראלית מאפשרת לי, על כל זכות של אדם כזה או אחר.

דני קסהון: במקרה הזה, אלה הם העולים.

דני קסהון: מחר בבוקר אלה הם ניצולי השואה, מחרתיים אלה הם הנכים.

דני קסהון: אי אפשר שאדם חלש שאין לו נגישות של שפה, הוא מוסת.

דני קסהון: זו עבירה, זה לא נכון.

דני קסהון: לכן, עכשיו אני לא אתרגם את הדברים ואני לא רוצה שאף אחד מאנשי הצוות שלי יתרגם.

דני קסהון: אני מציע לעולים האלה למצוא מישהו שיתרגם להם את הדברים.

דני קסהון: אי אפשר להבין את העובדה שאין מתרגם לרופא.

דני קסהון: איך אדם יכול להסביר איפה כואב לו?

דני קסהון: האם זה נורמאלי?

דני קסהון: עכשיו באים ומציגים את זה כצ'ופר.

דני קסהון: השאלה היא, למה נמצאים פה עדיין עם ילדים.

דני קסהון: הדיון פה הוא על מצבם של הילדים.

דני קסהון: אני מודאג בדיוק כמוכם לגבי מצבם של הילדים.

מיכאל נודלמן: אנחנו מודאגים.

דני קסהון: הדיון הוא באמת על מצבם של הילדים.

דני קסהון: כמי שהיה שם וראה את הדברים אני יכול לומר לכם שהעולים באו עם שתי טענות מרכזיות: להחליף את אנשי הצוות שמנעו מהם לא מעט פעמים נגישות לרופא.

דני קסהון: טענה נוספת, היא לעבור למרכז קליטה שממנו אפשר יהיה לצאת ולחפש עבודה.

דני קסהון: אחר כך שאלו את האנשים מהן הבעיות הנוספות שלהם.

מזור בהיינה: כלומר, כל הדוח הזה לא עונה על הבעיות המרכזיות.

דני קסהון: אני לא יודע מהן המשמעויות.

דני קסהון: כל אחד יסיק את המסקנות בעצמו.

דני קסהון: אני אומר את מה שאני חושב.

דני קסהון: כאשר שואלים בן אדם מהן הבעיות, הוא יעלה עוד ועוד בעיות.

דני קסהון: אני חושב שאפשר לחלק את הבעיות לשניים: בעיות פרטניות, בין היתר בעיות של חום בלי מזגן בביתנים של הנח"ל והצופים.

דני קסהון: הבעיות הנוספות הן בעיות כלליות, שכלל העולים מעלים.

דני קסהון: אני חושב, שצריך לפתור את הבעיות המרכזיות, כאשר הבעיות הפרטניות יפתרו באמצעות הסיוע.

דני קסהון: האמירה המרכזית שלהם, היא שהמקום מרוחק ממקומות עבודה ומבתי ספר.

דני קסהון: אלה הדברים המרכזיים בהם צריך לטפל.

דני קסהון: מהניסיון שלי אני יכול לומר שיש לא מעט עבודות מצוינות שנעשות.

דני קסהון: יש הרבה אנשי מקצוע.

דני קסהון: במקרה הזה נכשלתם.

דני קסהון: כמנהל ארגון לגיטימי שרשום אצל רשם העמותות, כמי שמתיימר לייצג בעיה, אני חושב שצריכה להיעשות פה בדיקה מעמיקה.

דני קסהון: צריך לעשות הרבה שיעורי בית.

ארז חלפון: אני חייב לענות בנוגע להסתה.

ארז חלפון: אתה לא הסברת, למה העולים הפרו את ההסכם.

דני קסהון: תשאל אותם.

דני קסהון: למה שאני אענה במקומם?

ארז חלפון: אתה מדבר בשמם.

דני קסהון: אני לא מדבר בשמם.

ארז חלפון: דיברת בשמם עכשיו.

דני קסהון: אני לא מדבר בשמם.

דני קסהון: אני דיברתי כדני אדמסו, מנכ"ל האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה, כמי שחווה וכמי שראה את הבעיות.

דני קסהון: אני לא מדבר בשמם.

דני קסהון: הם ידברו בעד עצמם.

דני קסהון: אני כמי שחווה את הסיפור, מציג את תפיסת עולמי.

דני קסהון: כיוון שהם אנשים מדברים ומבינים, אני מציע לשאול אותם.

ארז חלפון: קבוצת קטנה הפרה את ההסכם, מבלי להסביר לאנשי האגף האתיופי או לאנשי האגף בסוכנות היהודית או לנו, למה הם הפרו.

דני קסהון: איך הם יסבירו אם לא תלך לשמוע למה?

ארז חלפון: העולים עלו עם הילדים, ומבחינתי זו הפרת הסכם.

ארז חלפון: שאלת, למה נסענו לבית אלפא.

דוד רותם: כאשר כואבת הבטן, לא קוראים הסכמים ולא מדברים על הפרות הסכמים.

דוד רותם: יש דברים שהם מעבר להסכמים.

ארז חלפון: אתה נכנסת עכשיו, אבל קודם דיברנו על עיקרי מסקנות הוועדה.

ארז חלפון: אנחנו נסענו אתמול לבית אלפא, כי התחייבנו לכלל עולי בית אלפא שאנחנו נשים את הבעיות על השולחן.

ארז חלפון: לכן, אני לא מבין למה כל אחד זורק פה דברים.

ארז חלפון: הלכנו כדי למצוא בעיות.

ארז חלפון: לשם כך הוקמה הוועדה.

ארז חלפון: אנחנו באים לכאן בשקיפות מלאה כדי להגיד שנמצאו בעיות ואנחנו הולכים לתקן אותן, ואתם באים ושואלים: למה נמצאו הבעיות.

דני קסהון: אני טוען.

דני קסהון: דני טוען.

ארז חלפון: הרי הוועדה הוקמה כדי לראות האם יש בעיות.

ארז חלפון: הוועדה עשתה עבודה, נגעה בכל הבעיות שיש, קבעה סדרי לוח זמנים לביצוע ולתיקון.

ארז חלפון: לכן, כל ההשוואות שלך לניצולי שואה וכו' הן לא קשורות.

דני קסהון: למה?

דני קסהון: האם למישהו אחר כואב יותר?

ארז חלפון: עלתה פה דרישה מצד העולים, הממסד נענה לדרישת העולים, הוקמה ועדה בדיוק כפי ההסכם בערב יום הכיפורים, ובאנו עם ההמלצות לכוונת טיפול.

ארז חלפון: לכן, חבל שקבוצה קטנה מסיתה.

דני קסהון: מי?

דני קסהון: תגיד מי.

ארז חלפון: אני לא יודע.

ארז חלפון: לצערי, מסיתים עולים וילדים.

דני קסהון: אם היית הולך לשם, היית יודע.

מיכאל נודלמן: אני לא רוצה לנהל ישיבה, שמגיעה כמעט למכות.

מיכאל נודלמן: אני אסגור את הישיבה, והוא יישאר עם ההסכם שלו ואתם עם הדרישות שלכם ושום דבר לא יקרה.

מיכאל נודלמן: אני מבקש סדר.

מיכאל נודלמן: רק כאשר אני אתן זכות דיבור, תדברו.

יעל סגל מקלס: אני מתקוממת על הדה-לגיטימציה שנעשית לעולים.

יעל סגל מקלס: אני לא חושבת שמקומנו לבדוק את המסוגלות ההורית שלהם.

יעל סגל מקלס: מגזרים רבים עמדו והפגינו בדיוק במקום הזה, ואף אחד לא בא ושאל שאלות והפנה אצבע מאשימה כלפי משרדי הרווחה.

יעל סגל מקלס: אם לא היתה נעשית המחאה הזו, לא היינו יושבים בפורום הזה כרגע ולא היתה נפתחת ועדת חקירה בשלבים מוקדמים יותר.

יעל סגל מקלס: כל העניין הזה בפרוש מאיץ את התהליך.

יעל סגל מקלס: איפה היינו שהילדים האלה היו בסכנה של נחשים ובכל מיני סכנות אחרות ולא יכלו לראות רופא?

יעל סגל מקלס: האם מישהו קם ואמר משהו?

יעל סגל מקלס: לא.

יעל סגל מקלס: אם כך, כנראה שמחאה זה צעד לגיטימי שהוא טריגר לצעדים במדינה.

יעל סגל מקלס: מאחר ואנחנו מנפנפים בשקיפות, אני אפנה שאלה למר חלפון ואשאל מהו שיקול הדעת שהביא את משרד הקליטה והסוכנות לשכן עולים, שהגיעו זה הרגע מאתיופיה, במקום כל כך לא נגיש למוסדות חינוך, לשירותים קהילתיים או למקומות תעסוקה, במקום שגם המקומות הקרובים ביותר אליו, שאמורים לספק פתרונות תעסוקתיים, גם הם מוכי אבטלה.

יעל סגל מקלס: אני אכנס לגופו של עניין ואשאל, מי החליט שילדים מכיתה א' עד כיתה ג' לא אמורים לנסוע שעה בכל בוקר, אבל מכיתה ד' ישנה אפשרות כזו?

יעל סגל מקלס: כיצד קיימת אפשרות בה בתי ספר מחליטים שלא לקבל תלמידים יוצאי אתיופיה?

יעל סגל מקלס: האם מישהו נתן תשובה לשאלות האלה?

יעל סגל מקלס: כעת יש כוונה להשקיע משאבי עתק בכל השינויים האלה במקום שלא ייתן את הפתרון.

יעל סגל מקלס: עם כל הרצון הטוב, עם כל המתווכים והמגשרים, לא נמצא פתרונות יש מאין של תעסוקה.

יעל סגל מקלס: אי אפשר לשנות את המציאות.

מיכאל נודלמן: זה מקום למבוגרים, שלא צריכים עבודה.

יעל סגל מקלס: אני לא יודעת.

יעל סגל מקלס: זה מקום לפנסיונרים.

יעל סגל מקלס: זה לא מקום לאנשים שמגיעים ורוצים להשתלב בחברה הישראלית, עם כל הקשיים ופערי התרבות הידועים.

יעל סגל מקלס: לפני שמדינת ישראל מתגייסת והולכת להשקיע כספים בעובדים סוציאליים ומעונות יום, אני רוצה לשמוע תשובה לשאלה ששאלתי.

יעל סגל מקלס: מי מרוויח מזה שהעולים נמצאים שם?

קריאה: הקיבוץ.

יעל סגל מקלס: הקיבוץ.

יעל סגל מקלס: למה על גבם של העולים?

יעל סגל מקלס: איזו צורת השתלבות אתה מציע לאנשים האלה?

יעל סגל מקלס: אמהות לא מגיעות לאולפן.

יעל סגל מקלס: אין להן את הדבר הבסיסי ביותר, את השפה העברית.

יעל סגל מקלס: את הילדים לא מקבלים לבתי הספר, ובכל יום הם נוסעים שעה.

יעל סגל מקלס: נשאלת השאלה, למה להשקיע שם כספים ולא לפזר אותם.

ארז חלפון: אני שמח שאת בקיאה בתחום, וכבר ממליצה להחליף את המקום.

יעל סגל מקלס: אני לא העניין פה, דני אדמסו לא העניין פה.

יעל סגל מקלס: אל תתקיפו אותנו באופן אישי.

יעל סגל מקלס: יש פה בעיה מאוד עקרונית.

יעל סגל מקלס: אין פה בעיות מינוריות.

יעל סגל מקלס: יש פה כישלונות, וההמלצות האלה מראות איזה כישלונות ומחדלים היו פה.

יעל סגל מקלס: זה לא ייפתר בעוד כמה תקנים.

דני קסהון: אותו מצב היה באיילת השחר.

דני קסהון: מתחילה להיות פה מגמה שלא מריחה טובה.

יעל סגל מקלס: האם לא עשו את הטעויות האלה בשנות ה-50, כאשר הלכו וזרקו אנשים בדימונה?

יעל סגל מקלס: מה הטעם לעשות את זה?

ארז חלפון: אפשר לעשות דמגוגיה, להתחיל לתקוף וכו'.

מזור בהיינה: השאלות הן ענייניות.

ארז חלפון: הן לא ענייניות.

ארז חלפון: זה לא ענייני להגיד, למה לא מחליפים.

יעל סגל מקלס: למה?

ארז חלפון: אני אענה לשאלה שלך.

ארז חלפון: אנחנו הגענו פה למסקנות כדי לתקן את הדברים ולא להסתכל אחורה.

ארז חלפון: לשאלתך, מדינת ישראל עובדת לפי חוק המכרזים.

ארז חלפון: פורסם מכרז בעיתון להציע הצעות למרכז קליטה למספר איקס של נפשות, ורק קיבוץ בית אלפא הגיש פתרון למקום.

קריאה: גם תללים ושאר האזור.

דוד רותם: כאשר המקום לא מתאים, יש ועדת פטור.

ארז חלפון: מי קבע שהוא לא מתאים?

דוד רותם: מסקנות הוועדה.

ארז חלפון: ממש לא.

ארז חלפון: המסקנות של הוועדה מצאו שיש דברים שצריך לתקן במקום עצמו.

ארז חלפון: המקום הוא ראוי למגורים.

דני קסהון: לי ולך, לנו כישראלים.

דני קסהון: זה מקום פסטורלי, והייתי מת שיתנו לי שם מקום.

דני קסהון: לא כך לגבי עולה חדש.

ארז חלפון: המקום מבחינת תנאים פיזיים, מתאים למגורים.

ארז חלפון: יש בעיות של תעסוקה, ולכן ביחד עם מפעלי האזור הגענו לפתרונות.

ארז חלפון: אני רוצה להזכיר לכולם, שאנחנו מדברים על שנה וחצי של קליטה ראשונית.

ארז חלפון: לאחר מכן כל עולה מאתיופיה מקבל מענק לרכישת דירה בסדר גודל של 700,000 שקל, וזה כדי להתאקלם בעיר שבה הוא קונה את הדירה.

ארז חלפון: אחר כך הוא מקבל תנאים נוספים מהמשרד.

30095: רק ל-200 משפחות בשנה.

ארז חלפון: 200 משפחות מקבלות מענק בסך 700,000 שקלים, אבל כל השאר מקבלות 500,000-600,000 שקלים.

מזור בהיינה: יש כאלה שנשארים 3 שנים במרכז הקליטה.

ארז חלפון: אין כאלה, אלא מספר קשישים בודדים.

יעל סגל מקלס: אבל מדובר בשנה וחצי קריטיות.

ארז חלפון: בשנה וחצי האלה בני הקהילה האתיופית מגיעים למקום מרוכז, כדי ללמוד את השפה העברית, כדי להיכנס להוויה הישראלית, כדי לקבל את כל שיעורי הגיור וגם תעסוקה.

ארז חלפון: את נושא התעסוקה צריך לשפר.

ארז חלפון: לא נתתם לנו עוד להקריא את המסקנות.

ארז חלפון: ישר תוקפים אותנו ושואלים, למה הבאנו דברים לתקן.

ארז חלפון: חבל.

ארז חלפון: תנו לנו להגיד מה אנחנו הולכים לעשות בנושא התעסוקה בתקופה שהם נמצאים שם.

ארז חלפון: אם לא נצליח לפתור את בעיית התעסוקה, אנחנו יכולים להיפגש פה או בכל מקום אחר כדי למצוא פתרון נוסף.

ארז חלפון: אי אפשר לבוא ולהגיד "תחליפו את המקום", מבלי להתייחס לדוח.

מזור בהיינה: יש כאלה שאין להם מה לאכול.

ארז חלפון: אני לא רוצה לענות על האמירה "אין להם מה לאכול".

30095: הטעות המרכזית היא, שאתם החלטתם לשים את העולים בבית אלפא.

30095: ראש עיר בית שאן כתב מכתב שאומר, שאף ילד אתיופי לא ילמד בעיר שלו.

30095: המועצה האזורית גלבוע מתנגדת לשלב ילדים בבתי הספר שלה ובגני הילדים שלה.

30095: למרות כל הדברים האלה, אתם החלטתם שזה מרכז קליטה מתאים.

30095: זה גרם לילדים לנסוע שעתיים ביום לגני הילדים במגדל העמק וביוקנעם.

30095: האם זה ניהול תקין?

30095: זה לא.

30095: אני בטוח שלא היית רוצה שהילדים שלך ייסעו מרחק כזה.

30095: גם אחרי שקבעתם שהמקום הזה יהיה מרכז קליטה היו בעיות ולא נעשה שום דבר.

30095: העולים הפגינו כמה פעמים במקום ודרשו שינויים.

30095: ההפגנה לפני יום כיפור היתה הפגנה חמישית, ואתם לא התייחסתם לדרישות שלהם.

30095: אתם ניסיתם לעשות הפרד ומשול.

30095: אתם חשבתם שתשתיקו אותם בכך שאתם נותנים פתרון לקבוצה קטנה.

30095: פה נכשלתם, וגרמתם להפגנה שנייה.

ארז חלפון: אתה מדבר על ה-7 שחזרו.

30095: כן.

30095: יש מחלוקת לגבי זה שהם לא היו צריכים לצאת עכשיו ולחכות עד אשר הוועדה תסיים את עבודתה.

30095: אני לא הסתרתי את עמדתי.

30095: אני אמרתי לחכות.

30095: הם יצאו בכל אופן.

30095: האם הסוכנות היהודית ומשרד הקליטה צריכים להתעלם במשך שלושה שבועות?

30095: הילדים ישנים בקור בירושלים ולא הולכים לבית הספר.

30095: איזו מן מנהיגות זו?

30095: איזו מן אחריות ממלכתית זו?

30095: זלזול בעולים חדשים.

30095: אני בטוח, שאם העולים האלה היו עולים מרוסיה, אמריקה או ארגנטינה, הם לא היו נשארים פה אפילו לילה אחד.

30095: הייתם רצים ופותרים את הבעיה.

30095: זה זלזול בעלייה ובמשפחות, וגם בקליטה.

30095: אם טעיתם ונכשלתם, תענו על דרישות העולים.

30095: תתקנו את הדברים.

30095: סגרתם מרכז קליטה במרכז העיר לוד.

30095: תעבירו את העולים למקום בו הם יכולים לעבוד, להרוויח, להתפרנס בכבוד ולחסוך כסף למשכנתא.

30095: אתם רוצים להציל את הקיבוצים מקריסה כלכלית, ולכן אתם לוקחים את העולים האלה לתללים, לרתמים ולשאר הקיבוצים.

30095: היום העולים התקשרו אלי מקריית גת, ואמרו לי שאתם הולכים לסגור את מרכז הקליטה בקריית גת ולפזר אותם כמו שעשיתם בלוד.

30095: האם אתם רוצים שהעולים ישתלבו בחברה הישראלית בחינוך, ברווחה ובתעסוקה, או שאתם רוצים לסגור אותם ולהפוך אותם לבלתי עצמאיים?

30095: תחליטו מה שאתם רוצים.

30095: נכשלתם, אל תנסו להצדיק את עצמכם, אל תנסו להאשים את העולים.

30095: העולם האלה הם מסכנים.

30095: צריך לתת להם פתרון מיד.

30095: אני מסכים עם ההצעה של הרב מזור, שצריך להקים ועדה שתבדוק את כל מרכזי הקליטה.

אברהם מיכאלי: אני רוצה לשאול את מר נגוסה שאלה.

אברהם מיכאלי: למה עזבת את הוועדה?

30095: הסוכנות ומשרד הקליטה לא רצו אותי בוועדה.

30095: זו האמת.

30095: העולים ביקשו, אבל היתה התנגדות של המנכ"לים.

30095: בכל זאת יצאתם, התייעצתם והסכמתם לדרישת העולים.

30095: העולים באו ואמרו: אנחנו רוצים אותך שם, אנחנו לא מבינים את השפה, אנחנו סומכים עליך, בוא תעזור לנו ותתרגם לנו.

30095: אני אמרתי שאני בעד פתרון.

30095: הסכמתי, ישבתי בוועדה יומיים ולמדתי את הנושא ביחד עם הוועדה.

30095: ברגע שהעולים אמרו שהם לא שם, גם אני לא הייתי צריך להיות שם.

30095: הרי הם אלה שביקשו שאני אהיה שם.

30095: אם העולים שביקשו זאת לא שם, גם אני לא צריך להיות שם.

30095: אני הייתי שם על תקן מתורגמן, ולכן אם אלה שאני צריך לתרגם להם לא בוועדה, מה אני יכול לעשות שם?

30095: זו הסיבה שאני פרשתי מהוועדה ביחד עם העולים.

מיכאל נודלמן: אני רוצה לשמוע נציג מהמפגינים.

מיכאל נודלמן: מי מתרגם?

מיכאל נודלמן: בלי תרגום אין טעם.

דני קסהון: יש עובדי משרד הקליטה והסוכנות, שהם דוברי אמהרית.

מיכאל נודלמן: האם אתם לא רוצים לעזור לנו?

דני קסהון: אנחנו רוצים לעזור, אבל אחר כך אומרים שאנחנו מסיתים.

קריאה: למה אתמול דיברת עברית בכתבה?

מיכאל נודלמן: האם אתה מדבר עברית?

אלמה ווטטו: לא.

יעקב אלימלך: אני מבנק ישראל.

יעקב אלימלך: אני מלווה אותם יום-יום, ואני יכול לומר שהוא לא יודע לדבר טוב עברית.

יעקב אלימלך: הוא מדבר חלש מאוד.

יעקב אלימלך: אם אתם רוצים להבין אותו, תנו לו לדבר אמהרית.

אלמה ווטטו: אני רוצה להודות לכם שהזמנתם אותנו לוועדה.

אלמה ווטטו: אנחנו באנו בגלל מספר בעיות שהיו לנו במרכז קליטה.

אלמה ווטטו: בבית אלפא היו לנו שלוש הפגנות, וחשבנו שיימצא פתרון.

אלמה ווטטו: לכן, אנחנו נסענו לירושלים ואנחנו נמצאים כאן במצב של תנאים קשים: אין לנו מה לאכול ואיפה לישון.

אלמה ווטטו: אחת הסיבות שגרמה לנו להפגין זה הנושא של חינוך הילדים שלנו, שנוסעים רחוק, מקבלים מכות ובוכים בכי מר.

אלמה ווטטו: בתי הספר שהילדים שלנו לומדים בהם, הם יקנעם וטבריה.

אלמה ווטטו: לכן, אנחנו מנותקים מהעיר, אין חנויות לערוך קניות, אין מקווה טהרה בסביבה, בתי החולים מרוחקים, אנחנו מרוחקים ולא יכולים לקבל את הטיפול שאנחנו רוצים לקבל.

אלמה ווטטו: יש עולים שאחרי שנה וארבעה חודשים רוצים לצאת לעבוד, אבל יושבים בחיבוק ידיים.

אלמה ווטטו: אחת הסיבות שאין מנוחה לילדים שלנו, היא שיש שם נחשים.

אלמה ווטטו: לילדים שלנו אין מנוחה, והם לא יכולים לישון בשקט.

אלמה ווטטו: כדי להביע את מחאתנו נסענו להפגין בירושלים, כדי שהממשלה והממסד יידעו שאנחנו לא רוצים להיות במקום הזה.

אלמה ווטטו: באנו כדי למחות, ורוצים לסתום את הפיות שלנו.

אלמה ווטטו: מגיעה משטרה ומפחידה אותנו, ולפעמים עוצרת אותנו.

אלמה ווטטו: הבקשה שלנו היא שתעבירו אותנו לעיר גדולה, שנוכל לעבוד ולא נחכה שביטוח לאומי יפרנס אותנו.

אלמה ווטטו: גם מה שהוא נותן לנו לא מספיק.

אלמה ווטטו: כדי להיות מעורים בחברה הישראלית, הילדים שלנו צריכים ללמוד עם הילדים הוותיקים ואנחנו צריכים לקבל משכנתא ולקנות דירה.

אלמה ווטטו: לכן, הדרישה שלנו היא שתוציאו אותנו מבית אלפא ותפזרו אותנו במקום אחר, על מנת שנוכל להתאקלם במדינת ישראל.

אלמה ווטטו: הסוכנות היהודית לא בדקה אם מרכז הקליטה מתאים לקליטת עולים או לא.

אלמה ווטטו: כאן הבעיה.

אלמה ווטטו: לא נעשתה עבודה.

אלמה ווטטו: אנחנו שומעים כל הזמן שאנחנו מוסתים.

אלמה ווטטו: אף אחד לא הסית אותנו.

אלמה ווטטו: יצאנו להפגין בגלל הבעיות שלנו.

אלמה ווטטו: אנחנו לא נחזור לבית אלפא.

אלמה ווטטו: נחסום כבישים ונישאר כאן עד הסוף.

מיכאל נודלמן: אני רוצה לפנות לנציגי הסוכנות ומשרד הקליטה.

מיכאל נודלמן: לפעמים אנחנו עושים טעויות.

מיכאל נודלמן: אולי זו היתה טעות?

מיכאל נודלמן: אני שומע מה שהוא אומר, ואני לא חושב שהוא מספר סיפורים.

מיכאל נודלמן: בן אדם אומר, שאי אפשר לחיות שם.

מיכאל נודלמן: יש שם נחשים, ולילדים אין איפה ללמוד.

מיכאל נודלמן: ילד צריך לנסוע שעתיים בכל כיוון כדי להגיע לבית הספר.

מיכאל נודלמן: הממשלה צריכה להיות יותר חכמה, ולא לעשות מלחמות.

מיכאל נודלמן: צריך לחשוב על פתרון אחר.

מיכאל נודלמן: אולי אני לא צודק.

מיכאל נודלמן: רן, תגיד לי.

מיכאל נודלמן: אתה לא חבר ועדה.

מיכאל נודלמן: אני מכיר אותך הרבה זמן, ואני יודע שאתה איש ישר.

מיכאל נודלמן: מה הפתרון, כוח?

רן מלמד: אני חושב, שהטענות של העולים מוצדקות כמעט במאה אחוז.

רן מלמד: השאלה היא, האם הפתרונות הם הפתרונות שהם רוצים.

אברהם מיכאלי: אם זה מרצה אותם.

רן מלמד: דיברו על נחשים, בעיית רפואה, בעיית חינוך ובעיית מקווה.

רן מלמד: בית אלפא זה המקום היחיד בארץ שסביבו יש 3 קיבוצים דתיים.

רן מלמד: שאלתי, מה עושות הנשים הדתיות מהקיבוצים שרוצות ללכת למקווה.

רן מלמד: אולי צריך לבנות מקווה באותו מרכז קליטה?

רן מלמד: אמרו לי, שהן נוסעות לבית שאן כי גם בקיבוצים אין מקווה טהרה.

רן מלמד: הבעיות הן נכונות.

רן מלמד: השאלה היא, האם הפתרון הוא להוציא את העולים מבית אלפא ולהעביר אותם למקומות אחרים, לפזר אותם או להעביר אותם במרוכז למקום אחר.

רן מלמד: נניח שיפנו עולים ללוד, לרמלה, לבאר שבע, לערד, לאשקלון ולמבשרת.

רן מלמד: האם אתם באמת חושבים ששם יש יותר תעסוקה?

מזור בהיינה: אין לי שום ספק.

מזור בהיינה: העולים האלה מקבלים כל הצעת עבודה.

רן מלמד: אני חושב שלא.

מזור בהיינה: המצב שלהם יהיה הרבה יותר טוב.

מזור בהיינה: הם יוכלו לעבוד בכל עבודה שמזדמנת.

רן מלמד: אני חושב שלא.

רן מלמד: אני חושב שזה גם יגרום לסכסוכים פנימיים, סביב השאלה מי קיבל מקום יותר טוב ומי קיבל מקום פחות טוב.

רן מלמד: אני חושב שבעיית החינוך היא שערורייתית.

רן מלמד: האם יש פתרונות?

רן מלמד: יש פתרונות, אבל אם לא נבדוק האם אפשר לבצע אותם לא נדע אף פעם.

רן מלמד: אני חושב, שההתנהגות של ראש עיריית עפולה וראש עיריית בית שאן היא חוצפה, ולא צריך לעבור על זה לסדר היום.

מזור בהיינה: משרד החינוך מסכים לזה ומקבל את זה.

רן מלמד: לצערי, אין פה נציגים של משרד החינוך.

מיכאל נודלמן: יש.

רן מלמד: אם כך, אני אשמח לדעת איך הם פועלים מול אותם שני ראשי ערים.

רן מלמד: אחד הפתרון שאנחנו הצענו, הוא שההורים ילוו את הילדים ומשרד החינוך ישלם להם שכר.

רן מלמד: כך נוכל ליצור מקור תעסוקתי להורים שמלווים.

רן מלמד: עכשיו חובת משרד החינוך לאשר ולבצע את זה.

רן מלמד: יכול להיות שבסופו של התהליך הזה גם צריכים להיערף כמה ראשים ומישהו צריך ללכת הביתה.

רן מלמד: צריך לנצל את התהליך.

רן מלמד: התהליך הזה יכול לסייע.

רן מלמד: אם רוצים לדאוג לילדים ולהורים שלהם, צריך לתת צ'אנס לתהליך.

רן מלמד: אני חושב, שמדובר בתקופת חיים זמנית, ואפשר להוציא ממנה הרבה אם רוצים.

מיכאל נודלמן: אני רוצה לשמוע את נציג משרד החינוך.

מיכאל נודלמן: מה עושים עם ראש עיר שלא מוכן לקבל תלמידים עולים מאתיופיה לבתי הספר שלו?

עמיהוד בהט: משרד החינוך כבר שנינם אחדות מדבר, כותב ומתריע על אי התאמה בין המיקומים שנקבעים לצורך הקמת מרכז קליטה לבין צורכי העולים בתחום החינוך.

עמיהוד בהט: ההפניה לחינוך הממלכתי-דתי מוכתבת על פי החלטות שלא התקבלו בתוך משרד החינוך.

עמיהוד בהט: משרד החינוך היה רוצה לשבץ את הילדים בכל בתי הספר.

עמיהוד בהט: זה לא ניתן בגלל ההנחיות של משרד ראש הממשלה, של מנהל הגיור, שמתנה את תהליך הגיור של המשפחה בלימודים בחינוך הדתי בלבד.

עמיהוד בהט: אנחנו מבצעים את זה עד הסוף, כך שכולם נאלצים ללמוד בחינוך הממלכתי-דתי בלבד, החל מכיתה א' ועד כיתה יב'.

עמיהוד בהט: אין ילד אחד במרכזי הקליטה שלומד בחינוך שהוא לא דתי.

עמיהוד בהט: זה מחייב אותנו להסיע ילדים, קודם כל למקומות הקרובים ביותר ואחר כך, בלית ברירה, למקומות הרחוקים.

עמיהוד בהט: הפעולה של מערכת החינוך בתחום מרכזי הקליטה היא בתיאום ובשיתוף פעולה עם משרד הקליטה ועם הסוכנות היהודית.

עמיהוד בהט: בתוך מרכזי הקליטה ישנם מפקחי קליטת עלייה, שנמצאים שם יום ולילה, ומעורבים רגשית ומקצועית בכל מה שנעשה בתהליך החינוכי במרכזי הקליטה.

עמיהוד בהט: אני רוצה לומר יותר מזה.

עמיהוד בהט: אני רוצה לומר, שאיכות החינוך לא תמיד ניתנת במקום היותר קרוב.

עמיהוד בהט: אנחנו יודעים את זה גם לגבי ילידי הארץ שאינם עולים בכלל.

עמיהוד בהט: לא כולם נהנים תמיד ללמוד במקום הכי קרוב.

עמיהוד בהט: כאן זאת לא הסיבה שהם לומדים רחוק.

עמיהוד בהט: אני אומר את זה, כדי לדעת שיש עוד סיבות.

עמיהוד בהט: מי שלומד בקיבוץ לביא נוסע 40 דקות, אבל מקבל שם איכות חינוך ממדרגה ראשונה.

עמיהוד בהט: כמובן שמיצינו את מקומות הלימוד בביקורה ובשדה אליהו, שנמצאים במרחק 5 דקות.

עמיהוד בהט: זה לא שמראש ויתרנו.

עמיהוד בהט: בנוסף, היה משא ומתן ארוך עם ראשי עיריית עפולה ועיריית בית שאן עם מנהלת מחוז הצפון.

עמיהוד בהט: הניסיון הזה לא עלה יפה.

עמיהוד בהט: אני יודע, שגם במהלך השנה נעשו ניסיונות, וזה בלי קשר לשביתה ולהפגנה.

עמיהוד בהט: אנחנו מוטרדים מהעניין, ובל מקום בו אנחנו יכולים לקרב את הילדים אנחנו מקרבים אותם.

עמיהוד בהט: זה טוב לכל הצדדים, גם למשרד החינוך.

רן מלמד: מה זאת אומרת לא עלה יפה?

רן מלמד: תחייבו אותם.

עמיהוד בהט: אני לא יודע עד כמה אפשר לחייב אותם.

רן מלמד: מה זאת אומרת לא עלה יפה?

רן מלמד: תחייבו.

יעל סגל מקלס: יש בג"צ תלוי ועומד לגבי סנקציות שמשרד החינוך נוקט כנגד בתי ספר מפלים על רקע גזעני.

רן מלמד: תורידו תקציבים לבית שאן, עד אשר הם יקלטו את הילדים.

רן מלמד: מה זאת אומרת, שאין לכם עמדה.

יעל סגל מקלס: האם אתם גוף ממליץ?

יעל סגל מקלס: האם אתם מתחננים שיקבלו את הילדים?

עמיהוד בהט: לא אמרתי שאין לנו עמדה.

מזור בהיינה: תן הסבר עממי ופשוט, למה שני הערים האלה חרטו על דגלם באופן בוטה שהם לא מוכנים להיות קולטים של עולים חדשים.

יעל סגל מקלס: יש לכם אמצעים חוקיים.

יעל סגל מקלס: האם אתם משתמשים נגד ראשי ערים ומנהלי בתי ספר, שלא מקבלים לתחומים ילדים יוצאי אתיופיה?

עמיהוד בהט: מנהלי בתי הספר הם לא הכתובת.

עמיהוד בהט: מנהלי בתי הספר עושים עבודה נפלאה עם הילדים האלה, בלי שום קשר לשום דבר.

יעל סגל מקלס: בסדר.

יעל סגל מקלס: אני חוזרת בי.

יעל סגל מקלס: אני מדברת על ראשי ערים, שלא מקבלים לתחומם ילדים יוצאי אתיופיה.

יעל סגל מקלס: בוא תגיד לי, איך אפשר לטפל בזה באמצעים החוקיים העומדים לרשותך.

מיכאל נודלמן: למה התלמידים האחרים צריכים לסבול?

מיכאל נודלמן: אם לא יעבירו להם כסף, זה לא יעזור.

יעל סגל מקלס: זה לא הדבר היחידי.

יעל סגל מקלס: יש עוד דברים שאפשר לעשות.

מיכאל נודלמן: פה צריך לעשות דבר אחר.

מיכאל נודלמן: אם הם לא יעבירו כסף, זה לא יעזור.

יעל סגל מקלס: זו תשובת משרד החינוך למדיניות גזענית של ראשי ערים.

יעל סגל מקלס: אתם אחראים לחינוך של הילדים האלה.

יעל סגל מקלס: אתה יושב ואין לך מה להגיד.

30095: אתם הבטחתם להסיע את הילדים עד טבריה.

מיכאל נודלמן: היה מקרה דומה בפתח תקווה, הזמנו את ראש העיר ואחר כך היה יותר קל.

מיכאל נודלמן: אני מרגיש שיש צורך להזמין גם את ראשי הערים האלה.

יעל סגל מקלס: צריך לפתוח בהליכים כנגד ראשי הערים האלה.

יעל סגל מקלס: זה מה שמשרד החינוך היה צריך לעשות.

מיכאל נודלמן: עודי, האם אתה יכול לומר עוד משהו?

עמיהוד בהט: לגבי ראשי ערים אין לי מה להוסיף.

עמיהוד בהט: למעט העניין הזה של ההסעות, מערכת החינוך עושה עבודה נפלאה עם הילדים האלה.

עמיהוד בהט: אם נשאל את ההורים של אותם ילדים על מה שקורה באותם בתי ספר, הרחוקים והקרובים, הם היו אומרים אחרת.

עמיהוד בהט: אתמול ישבה מפקחת שלנו שדיברה עם בנות בחטיבת ביניים באולפנית בני עקיבא בטבריה, והן אמרו שהן לא רוצות להתקרב לבית שאן.

עמיהוד בהט: יש פה עשייה בלתי רגילה.

עמיהוד בהט: המרחק הוא בעייתי, כיוון שהמיקום הוא בעייתי.

מזור בהיינה: המרחק הוא לא הבעיה.

מזור בהיינה: הגזענות הבוטה שמשרד החינוך נותן לה יד, זו הבעיה.

עמיהוד בהט: הוא לא מסכים.

עמיהוד בהט: האחרון שאפשר להאשים אותו בגזענות זה משרד החינוך.

מזור בהיינה: הוא מסכים לזה.

עמיהוד בהט: הוא לא מסכים.

מזור בהיינה: הוא נותן חותמת גומי לראש עיריית עפולה ובית שאן שלא מסכימים לקלוט את העולים.

עמיהוד בהט: הוא לא מסכים לזה.

מזור בהיינה: עובדה ששם לא קולטים אתיופים.

30083: למרכז הקליטה יש תפקיד ברור.

30083: מרכז הקליטה נועד לשנה וחצי עד שנתיים לכל היותר.

30083: מדובר בתהליך מעבר.

30083: בתקופת השהות במרכז הקליטה יש סל קליטה משמעותי, ולאחר מכן יש הקצבות הניתנות על ידי המדינה.

30083: הלוואי שההקצבות היו יותר גדולות, לא רק לגביהם אלא גם לגבי אחרים.

30083: התקופה במרכז הקליטה מיועדת לתת לאנשים אפשרות ללמוד ולהתגייר.

30083: זה תהליך קשה, ועליו צריכים לתת את הדעת הרבה יותר מאשר הטיפול בדברים השוליים.

30083: מרכז קליטה בית אלפא מתאים למגורי עולים, בדיוק כמו שהוא מתאים לאותם אנשים שגרים בסביבה, בבית שאן ובקיבוצים.

30083: רובם ככולם הם עולים חדשים.

30083: אני אינני בטוח, שכאשר תבחנו האם עדיפה לוד או קריית גת, אתם לא תגידו שבית אלפא יותר טוב.

30083: אתם בוודאי זוכרים שגם בקריית גת ובלוד היו הפגנות וטענות.

30083: גם אז עלתה טענה, שאולי צריך להעביר אותם משם.

30083: האם כולם יכולים לגור באזור תל אביב, במרכז הארץ?

30083: אם שם יעבדו בסבלות או בניקיון כן יהיה פתרון?

30083: הרי אז תעלה הטענה שמתייחסים אליהם כנחותים.

30083: אני חושב, שעלינו לעשות מאמץ.

30083: אברהם נגוסה, אני מעריך אותך ומוקיר אותך מאוד.

30083: אמרת קודם, שהיו עוד הפגנות קודם לכן.

30083: אנחנו צריכים להשתפר ולתקן, ואנחנו מציעים תיקונים בנושא החינוך והתעסוקה.

30083: אני מציע לכם לקרוא את הדוח.

30083: אני חושב שצריך לעשות את המאזן הכללי, ולראות איפה ומה ניתן לעשות.

30083: סיפור העלייה והקליטה של עולי אתיופיה מצריך התייחסות הרבה יותר מקפת מאשר הדיון המתמקד רק בבית אלפא.

30083: אנחנו נמשיך לעשות מאמץ על מנת שיהיו מקורות הכנסה כתוספת להכנסה.

30083: זה איננו הייעוד של מרכז הקליטה.

30083: כרגע 43 משפחות עוזבות שם, כי הן קנו דירה.

30083: אני מקווה מאוד שמהר מאוד הרבה משפחות יקבלו משכנתאות, ייגמר תהליך הגיור, ואז תהיה הצלחה של החברה הישראלית ושל הוועדה הזו.

30083: אנחנו נענינו לבקשה של היו"ר, לקדם את נושא הפתרון.

30083: אני רוצה לומר שעריפת ראשים זה דבר מאוד קל ומאוד נוח.

30083: אנחנו נוהגים לחטוא בזה לא מעט פעמים.

30083: חה"כ מזור, אני מודה לך על ברכתך על העבודה של עובדי המקום, על העבודה של עובדי משרד הקליטה ועל העבודה של עובדי הסוכנות היהודית, אשר עושים לילות כימים.

30083: אני מקווה שבמהרה בימנו יבואו גם אלה שצריכים להגיע במסגרת איחוד המשפחות, וגם אותם נקלוט בצורה טובה.

30083: מר מלמד ויתר נציגי הארגונים מוזמנים להיות שותפים, ולעקוב אחרי ההתחייבויות שלנו.

30083: אז תוכלו לשפוט, האם עשינו כמיטב יכולתנו.

30083: התחייבנו, ארז חלפון ואני, ואמרנו שהטלפון שלנו זמין.

30083: אנחנו מזמינים אתכם לפנות אלינו ישירות, על מנת לבדוק שאנחנו מתקדמים.

30083: בעיתון היתה כותרת, שאי אפשר לחיות שם בלי מזגנים.

30083: דאגנו למזגנים, ואז אומרים שמזגנים זה לא טוב.

30083: אני אומר שמזגנים זה טוב, וטוב שמצאנו תרומה לכך.

30083: אתם מוזמנים להיות שותפים לתהליך ההבראה.

30083: אני מקווה, שלא נצטרך לבוא לעוד הפגנה.

30083: אני בהחלט מקבל את ההמלצה לקיים בדיקה.

30083: אנחנו אמרנו שנבחן, האם חלק מן המסקנות האלה הן טובות גם לגבי מרכזי קליטה אחרים, ואם כך אנחנו נפעיל אותן גם שם.

30083: אתם יכולים להזמין אותנו תמיד, ואנחנו מחויבים לבוא כדי למסור לכם דיווח מה עשינו.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, בשעתיים האחרונות אנחנו מקיימים דיון מאוד חשוב, אבל אני עדיין מרגיש שבסוף הדיון נישאר באותה מחלוקת ועם אותה בעיה.

אברהם מיכאלי: אני חייב להיות יותר בוטה וממוקד, על מנת לנסות ולצאת מפה עם פתרון שיגשר על הפער הקיים בין הממסד לבין העולים.

אברהם מיכאלי: העולים מביעים פה את הבקשה שלהם בצורה מסוימת.

אברהם מיכאלי: אני לא חייב להסכים לכל אחד שאומר: אני רוצה פתרון א', וכל פתרון אחר לא מקובל עלי.

אברהם מיכאלי: אנחנו צריכים לחשוב, איך פותרים את הסכסוך שקיים.

אברהם מיכאלי: אני לא בעד זה שמישהו יגיד: אני אפגין פה עוד חודש-חודשיים, ואז אני אקבל את מה שאני רוצה.

אברהם מיכאלי: מן הצד השני, אי אפשר להתעלם מהאנשים שנמצאים פה בשטח, במיוחד מהילדים.

אברהם מיכאלי: היום התמקדנו בדיון הזה בשאלה, מה עושים עם הילדים.

אברהם מיכאלי: נכון שהילדים הם חלק בלתי נפרד מהמשפחה, זה נכון שאני לא רוצה שגורמי הרווחה יטילו סנקציות נגד אותם הורים שמפגינים עם הילדים שלהם.

אברהם מיכאלי: יחד עם זאת, אנחנו לא יכולים לצאת מפה היום ובעוד חודשיים וחצי לאחר הבחירות ניפגש ונגלה שהבעיה עדיין קיימת בשטח.

אברהם מיכאלי: אני באמת מגלה רצון כן של משרד הקליטה והסוכנות בשלושת השבועות האחרונים.

אברהם מיכאלי: הם אמרו לנו: קחו מנדט ותנהלו כל משא ומתן הנראה לכם על מנת שנוכל לגשר על הפער שישנו.

אברהם מיכאלי: לצערי, הפער הזה עדיין נותר.

אברהם מיכאלי: אני לא יודע מי הם נציגי העולים.

אברהם מיכאלי: אומרים לנו שיש קבוצה א', קבוצה ב' וקבוצה ג'.

אברהם מיכאלי: אני לא יכול כרגע לדעת מהו הפתרון אותו כל העולים רוצים.

אברהם מיכאלי: יש 750 נפשות.

אברהם מיכאלי: הדוח מציע לצמצם אותם ל-600.

אברהם מיכאלי: אני חושב ששוב תיווצר בעיה.

אברהם מיכאלי: לאן תעבירו את ה-150?

אברהם מיכאלי: את מי תעבירו מתוך ה-700?

אברהם מיכאלי: יוצר תקדים, ואז כולם ירצו לעבור.

אברהם מיכאלי: צריך לאחוז את השור בקרניים על מנת לראות איך אפשר לפתור את המחלוקת הזו.

אברהם מיכאלי: אולי הם משלים את עצמם, ומישהו צריך להגיד להם שהפתרון של סגירת מרכז הקליטה בבית אלפא לא יקום ולא יהיה.

אברהם מיכאלי: מותר לממשלה להגיד את זה, אבל צריך לומר את זה בצורה נוקבת כדי שיידעו שהפתרון הזה לא קיים.

אברהם מיכאלי: אני רוצה שהמשפחות הנמצאות פה לא יהיו פה עם הילדים.

אברהם מיכאלי: אני רוצה שהילדים האלה לא יהיו פה בחורף הירושלמי, בסכנת הנפש שיש שם.

אברהם מיכאלי: שאף אחד לא יגיד שהם לא בסכנה.

אברהם מיכאלי: הם בסכנה בכל יום.

אברהם מיכאלי: ראיתי ילדים שהולכים על גלגיליות ברחובות, כי אין להם ברירה והם צריכים למצוא תעסוקה.

אברהם מיכאלי: מפה חייבים לצאת עם פתרון לקבוצה שמפגינה פה.

אברהם מיכאלי: צריך למצוא מחסה על מנת שהילדים לא יהיו ברחוב.

מיכאל נודלמן: אני חושב שלא יהיה פתרון, אם אחד אומר רק ככה והשני צריך ללכת אחורה.

מיכאל נודלמן: הפתרון יתקבל רק כאשר הקבוצה הזו תלך לקראת הסכם.

מיכאל נודלמן: שמעתי מה אמר מר מלמד.

מיכאל נודלמן: הוא אמר שאפשר לחיות שם, וצריכים לתקן את מה שלא בסדר.

מיכאל נודלמן: הפגנה יכולה להיות עוד חודש ועוד חודש ללא פתרון.

מיכאל נודלמן: הצד השני חושב שזה מקום שבו אפשר לחיות וללמוד.

מיכאל נודלמן: מה שיש במרכזי קליטה במרכז המדינה אפשר לעשות גם שם.

מיכאל נודלמן: אני קורא לשני הצדדים לעשות מאמץ כדי להגיע להסכמה.

מיכאל נודלמן: אני לא חושב ש-600 צריכים לחזור ו-100 יישארו פה.

מיכאל נודלמן: זה לא רציני.

מיכאל נודלמן: כולם צריכים לגור במקום אחד.

מיכאל נודלמן: בעיות אפשר לפתור.

מיכאל נודלמן: אני חושב שאת כל הבעיות אפשר לפתור.

מיכאל נודלמן: אם יהיו בעיות שאי אפשר לפתור, אנחנו מוכנים לשבת ולדבר.

מיכאל נודלמן: הפגנה זה דבר טוב ודמוקרטי, אבל אם מפגינים לא רוצים לשמוע מה מציעים להם זו לא הפגנה.

מיכאל נודלמן: אני שאלתי את רן מלמד מה הוא חושב, וכולם שמעו מה הוא חושב.

מיכאל נודלמן: כולם יחד צריכים להגיע להסכמה.

מיכאל נודלמן: אם נעמוד אחד מול השני עם כוח, מילים לא טובות וביקורת בלתי צודקת, לא ייצא כלום.

מיכאל נודלמן: אני מבקש משני הצדדים להגיע להבנה.

מיכאל נודלמן: אולי אחר כך חלק אפשר להעביר למקום אחר.

מיכאל נודלמן: עכשיו הפתרון הזה לא קיים, וצריכים להגיע להסכמה עם הסוכנות, משרד הקליטה והאנשים הגרים בקיבוץ.

מיכאל נודלמן: אם בעוד שבועיים הילדים יישארו שם, אני בעצמי אפנה למשרד הרווחה.

מיכאל נודלמן: הם יצטרכו לקבל החלטה מה לעשות עם הילדים האלה.

מיכאל נודלמן: חברי הכנסת לא יכולים לקבל את זה שהילדים יסתובבו ברחובות עם גלגלים בקור.

מיכאל נודלמן: אם הורים לא מבינים באיזו סכנה נמצאים הילדים, יש ארגונים ממשלתיים שיעזרו להם להבין איפה צריך לחיות ילד.

מיכאל נודלמן: אתם צריכים לדעת, שבישראל יש חוק שאומר שאפשר לקחת ילד ולהעביר אותו למקום אחר.

מיכאל נודלמן: אני לא מציע להם לשחק עם הילדים במשחק הזה.

מיכאל נודלמן: אחר כך יגיעו לפה ויבקשו מאיתנו לשחרר את הילדים, וזה קשה מאוד.

קריאה: שנה וחצי הילדים נמצאים באותו מצב בו הם נמצאים עכשיו.

מיכאל נודלמן: נשמע את נציגת המועצה לשלום הילד.

ישיאלם פקדה: לכולנו ברור שהילדים מצויים בסכנה כזו או אחרת.

ישיאלם פקדה: כאשר אנחנו ביקרנו שם ראינו, שכל מיני מבקרים באים, לוקחים את הילדים לבית שלהם על מנת לרחוץ אותם או לתת להם לישון במיטה.

ישיאלם פקדה: זה יכול להיות פתח לכל מיני אנשים שעלולים לפגוע בילדים.

ישיאלם פקדה: אנחנו הדרכנו את ההורים במקום.

ישיאלם פקדה: לא הגענו לכל ההורים, ואנחנו נמשיך לבקר שם.

ישיאלם פקדה: אני חוששת, שההפגנה הזו תימשך והילדים ימשיכו להיות במצב בו הם נתונים.

ישיאלם פקדה: מלבד חוק נוער, שלא חייבים למהר לפנות אליו על מנת להעניש את הילדים ולהפריד אותם מההורים שלהם, אפשר למצוא פתרון זמני עד אשר הסכסוך ייפתר.

ישיאלם פקדה: הילדים צריכים להיות במסגרת בזמן שההורים מפגינים.

ישיאלם פקדה: בעבר באחת מן ההפגנות הילדים פוזרו לבתי ספר בירושלים, בצהריים החזירו אותם להורים שלהם, ובערב דאגו להם למקומות לישון.

ישיאלם פקדה: אנחנו הצענו פתרון כזה למשרדים הרלוונטיים.

ישיאלם פקדה: הילדים לא צריכים לשלם מחיר של טעויות ההורים או המשרדים.

מזור בהיינה: גם שם הם משלמים.

מזור בהיינה: אין הבדל מבחינתם.

רן מלמד: צריך לפנות לעיריית ירושלים, ולבקש מהם את הפתרון.

דנה גורדון: עיריית ירושלים מתנערת לגמרי מהאחריות.

רן מלמד: היא עזרה בהפגנה של החד הוריות.

דנה גורדון: פנינו אליהם וביקשנו שהם יבואו, והם התנערו לגמרי.

רן מלמד: יש לנו ראש עיר חדש.

מיכאל נודלמן: למה כמה אמהות לא יכולות לקחת את הילדים ולחזור למקום בו יש את כל הצרכים על מנת לחיות?

ישיאלם פקדה: אני מדברת על המצב הנתון של הילדים.

ישיאלם פקדה: מישהו צריך לתת פתרון.

ישיאלם פקדה: יכול להיות שההורים טועים ויכול להיות שהמשרדים טועים, אבל בשטח הילדים הם אלה שנתונים בסכנה.

מיכאל נודלמן: יש פתרון.

מיכאל נודלמן: 4-5 אמהות יכולות לחזור עם כל הילדים למקום.

ישיאלם פקדה: אני חוששת, שאם הילדים לא היו עם ההורים הדיון הזה לא היה מתקיים.

וונדה קסהון: אדוני היושב ראש, אני מברך אותך שהתחלת לדון בנושא הילדים.

וונדה קסהון: אני שאלתי את ההורים, והם אמרו לי שהילדים האלה נמצאים היום באותו מצב בו היו שם.

וונדה קסהון: כאשר הילד חולה, מתקשרים להורה, ולו אין יכולת להגיע אליו לבית הספר.

וונדה קסהון: גם אז אותו ילד נמצא בסכנה.

מיכאל נודלמן: האם בקיבוץ אין ילדים אחרים?

וונדה קסהון: אין ילדים שנוסעים.

וונדה קסהון: יש להם בתוך הקיבוץ בית ספר.

וונדה קסהון: נקודה נוספת, היא שאותם עולים צריכים לעבור גיור.

וונדה קסהון: מדוע חותמים דווקא עם הקיבוצים החילוניים?

וונדה קסהון: זה דורש ועדת חקירה ממלכתית.

וונדה קסהון: לאותו אחד החותם על החוזים יש אינטרס אישי.

וונדה קסהון: לא יכול להיות שעולה צריך לעבור גיור, ולוקחים אותו דווקא לקיבוצים חילוניים.

וונדה קסהון: הנקודות האלה צריכות להיבדק.

וונדה קסהון: אני חושב שלא יכול להיות שהסוכנות ומשרד הקליטה בעצמם בודקים את עצמם.

וונדה קסהון: צריך להכניס אנשים חיצוניים שיפקחו על הנעשה.

וונדה קסהון: צריך לשבת עם העולים, ולתרגם להם את הכל לפני שמתקדמים.

רן מלמד: אדוני היושב ראש, נושא הילדים הוא קריטי.

רן מלמד: יש לי בקשה מארז ומאלי כהן: האם אתם מוכנים לבחון את האפשרות לשכור למפגינים, על חשבון משרד הקליטה והסוכנות, מספר חדרים באכסניית רבין שנמצאת קרוב כדי שהאמהות והילדים בשעות הלילה יוכלו ללכת להתקלח, לשמור על היגיינה, ואולי גם לישון במיטה מסודרת.

רן מלמד: יכול להיות שזו תהיה דרך להידברות בהמשך.

30083: אנחנו מזמינים את ההורים לשלוח את הילדים בחזרה לבית אלפא.

30083: הם יקבלו שם טיפול, הם יקבלו שם הדרכה, יקבלו שם חונכות וצוות מלווה לילדים בזמן שההורים מפגינים כאן.

30083: הם יקבלו את כל הטיפול, כולל ארוחות אם יהיה בכך צורך.

אבי מספין: חלק מהמפגינים שהיו בהפגנה הקודמת, 33 במספר, הופנו למרכז נוער איבים ומרכז קליטה קלישר.

אבי מספין: הילדים האלה עדיין לא נמצאים במסגרת לימודית.

אבי מספין: לא מכניסים אותם לבתי ספר עד עכשיו.

אברהם מיכאלי: כי התוכנית היא להחזיר אותם לבית אלפא.

ארז חלפון: אני אענה על כך.

ארז חלפון: לאחר חתימת ההסכם בערב יום הכיפורים, הודיעו כל העולים שהם חוזרים לבית אלפא.

ארז חלפון: בדיעבד הסתבר לנו ש-7 משפחות החליטו על דעת עצמן לא לחזור.

דני קסהון: לא בדיעבד, במקום.

ארז חלפון: דני, ההסכם נחתם וידעת טוב מאוד שכולם חוזרים.

ארז חלפון: אף אחד לא אמר לי שיש קבוצה שנשארת.

ארז חלפון: אתה יודע את זה, כי אתה אמרת לי שאתה מופתע.

דני קסהון: אתה דיברת איתם ואמרת להם, שלא כדאי להם להישאר כי אתם לא מתכוונים לתת להם שום פתרון.

ארז חלפון: אני לא דיברתי עם אף אחד אחרי חתימת ההסכם.

דני קסהון: אני לא מוכן להסכים, שלא ראית אותם ולא דיברת איתם.

ארז חלפון: כיוון שעמדנו בפתח החגים ובעקבות פניות ומחשבה שלנו, סוכם שבתקופת החגים זה לא יהיה נכון להשאיר אותם שם שמשרדי הממשלה לא עובדים.

ארז חלפון: אנחנו הסכמנו לתת מענה זמני באיבים.

ארז חלפון: ציינו שמדובר במענה זמני, כאשר הכוונה היתה שמייד אחרי החגים הם יחזרו ויהיו חלק מכל העולים שנמצאים בבית אלפא.

ארז חלפון: אין פה איפה ואיפה.

ארז חלפון: לכן, אמרנו שהדוח הזה כולל בתוכו את העולים שנמצאים בבית אלפא, את קבוצת המפגינים בירושלים ואת אותם עולים שנמצאים במרכז קליטה באיבים באופן זמני.

ארז חלפון: אנחנו לא ערוכים לתת להם שירותים, כמו שאתה אמרת, והם צריכים לקבל את הכל כמקשה אחת.

ארז חלפון: אין פה למישהו פתרון אחד, ולמישהו אחר פתרון אחר.

אבי מספין: אז מבחינתך שהם לא יהיו במסגרת חינוך.

ארז חלפון: אדוני היושב ראש, לצערי הושקעה פה עבודה של חודש ימים.

ארז חלפון: שמענו פה רק תלונות וביקורות.

ארז חלפון: לא נתתם ליושב ראש הוועדה אפשרות לקרוא את הדוח.

ארז חלפון: לא נתתם להגיד מה הוועדה עשתה במשך חודש ימים.

ארז חלפון: הרי העולים ביקשו את הוועדה הזו.

אבי מספין: במשך שלושה שבועות מי שהתקיף היו אלה הסוכנות היהודית ומשרד הקליטה.

אבי מספין: קראנו את הדוח, וזכותנו להגיב עליו.

ארז חלפון: לצערי הרב, מי שלא עמד בהסכם אלה הם קבוצה של אנשים שהפרו אותו.

אבי מספין: האם שאלת אותם למה?

אבי מספין: הם שלושה שבועות נמצאים פה.

אבי מספין: האם שאלתם אותם למה?

ארז חלפון: אנחנו המשכנו לנהל את הוועדה בבית אלפא.

ארז חלפון: טיפלו בכל העולים בבית אלפא.

ארז חלפון: העבודה היא שהיינו אתמול בבית אלפא, וישבנו עם העולים בבית אלפא.

ארז חלפון: אני יכול להגיד לך, שהיו שם אנשים שתרגמו, היו נציגים של העולים של בית אלפא שקמו ודיברו, רצו לקבל הבהרות, ובירכו על הדברים כי הם חושבים שזה יעזור להם.

ארז חלפון: לא מדובר רק בדברים ציניים, כפי שהופיע בעיתון היום הנושא של המזגנים.

ארז חלפון: יש הרבה פתרונות, שיכולים, לפי דעתנו המקצועית, להקל ולעזור לעולים בשנה וחצי שהם שם.

ארז חלפון: אתם לא רוצים לקבל את המסקנות.

ארז חלפון: לא אתם.

ארז חלפון: אתה שאלת, ואני עונה לך.

ארז חלפון: אני אמרתי: תחזרו לבית אלפא, יש לוחות זמנים לביצוע המסקנות.

ארז חלפון: אם בתוך חודש ימים לא יהיו שינויים, אפשר לחדש את ההפגנה.

ארז חלפון: לצערי, אותם אנשים שנמצאים פה לא רוצים לקבל את המסקנות.

ארז חלפון: לכן, אין לי דרך אחרת אלא רק להצטער על הדברים.

מזור בהיינה: אני רוצה לומר, שאין פה שתי קבוצות.

מזור בהיינה: יש פה בעיה שמקובלת ומוסכמת על כולנו.

מזור בהיינה: לנושא הילדים צריך למצוא פתרון באופן הכי דחוף.

מזור בהיינה: המשרדים צריכים לשבת יחד ולמצוא פתרון לילדים.

מזור בהיינה: במדינתנו המתוקנת הדבר הזה הוא לא תקין ומסוכן.

מזור בהיינה: הילדים מצויים בסכנת נפשות ומפסידים לימודים.

מזור בהיינה: אני מציע למצוא לכך פתרון באופן הכי דחוף.

מזור בהיינה: נושא התעסוקה ניתן לפתרון בכמה דרכים.

מזור בהיינה: אפשר להבטיח להם מקום עבודה באזור, או לשפר את מצבם הכלכלי.

מזור בהיינה: עכשיו הם מקבלים 2,000 שקלים.

מזור בהיינה: אולי צריך עכשיו בשיתוף עם הביטוח הלאומי להגדיל את הסכום.

מזור בהיינה: זה זמני ולא לעולם ועד.

מזור בהיינה: לחלופין, אפשר לפזר את העולים האלה בכל מרכזי קליטה בהם יש נגישות למרכזי עבודה.

מזור בהיינה: ארז, הדוח הזה לא עונה לדרישות של העולים.

מזור בהיינה: לעולים יש שתי טענות מרכזיות: המקום לא ראוי להתפרנס בו, המקום לא ראוי לחנך בו ילדי עולים.

מזור בהיינה: הדוח הזה מדבר על דברים יפים, אבל הוא לא עונה על הבעיות המרכזיות.

מזור בהיינה: בנוסף, לא קיבלתי תשובה מה מתכוון משרד החינוך לעשות.

מיכאל נודלמן: אנחנו מדברים על קיבוץ.

מיכאל נודלמן: האם הילדים של הקיבוצניקים לא מקבלים שום דבר?

מזור בהיינה: אין אוכלוסייה אחרת בקיבוץ הזה מלבד העולים.

מיכאל נודלמן: מסביב יש קיבוצים.

מזור בהיינה: אבל התנאים לא מתאימים לקליטת עולים.

מזור בהיינה: אין חינוך דתי וכו'.

מיכאל נודלמן: ארז, מה מקבל עולה מאתיופיה בהשוואה לעולה אחר?

ארז חלפון: משפחה מאתיופיה מקבל קודם כל מענק משכנתא לרכישת דירה בין 500,000 ל-700,000 שקלים, וזה ייחודי רק לעולי אתיופיה.

ארז חלפון: רק הם מקבלים את זה.

ארז חלפון: מעבר לכך, תואר אקדמי לילדי העולים.

אבי מספין: אנחנו מדברים על העולים.

ארז חלפון: היו"ר שאל שאלה.

ארז חלפון: אתם מתפרצים גם לשאלת היו"ר.

מיכאל נודלמן: אני רוצה לדעת, איזה הבדל יש בין התקציבים שנותנים לעולה מאתיופיה לבין התקציבים שנותנים לעולים ממקום אחר.

ארז חלפון: משפחה מאתיופיה מקבלת מענק משכנתא של בין 500,000-700,000 שקלים אחרי השלב של מרכז הקליטה, וזה על מנת לרכוש דירה.

ארז חלפון: רק המשפחות מאתיופיה מקבלים שהות במשך שנה וחצי במרכזי קליטה.

ארז חלפון: במנהל הסטודנטים אנחנו נותנים מלגות לעולים בכלל, בפרט לעולי בני הקהילה האתיופית.

ארז חלפון: בנוגע לבני הקהילה האתיופית אין לנו מגבלה של זמן, שלא כמו לגבי עולים חדשים אחרים.

מיכאל נודלמן: האם לגבי עולים מרוסיה יש הגבלה של זמן?

ארז חלפון: יש הגבלת זמן לכל העולים, פרט לעולים מאתיופיה.

30095: מה שאתה אומר הוא לא נכון.

30095: לא כל עולה מקבל מענק של 700,000 שקלים, אלא רק 200 משפחות בשנה.

30095: תדייק.

ארז חלפון: אתה לא מקשיב למה שאמרתי.

ארז חלפון: אני אמרתי שהמענק הוא בין 400,000 שקלים ל-700,000 שקלים.

30095: רק 200 משפחות קיבלו הגדלה של המשכנתא.

ארז חלפון: תברך על זה.

ארז חלפון: הצלחנו להשיג את זה.

30095: אבל לא כל העולים מקבלים.

ארז חלפון: אתה כל פעם אומרים שאנחנו לא מדייקים, ואני חייב להגיד שאני שמעתי אותך ביום ראשון בטלוויזיה בערוץ 1 אומר שההפגנה לא מוצדקת ושהם צריכים לחזור למרכז הקליטה.

ארז חלפון: אתה עכשיו אומר לי שאני הוא זה שלא מדייק.

ארז חלפון: לא הסברת למה פרשת.

ארז חלפון: אמרת שהתנגדנו לצרף אותך, וזה לא נכון.

ארז חלפון: באותה דקה בה העולים ביקשו לצרף אותך, הודענו שאנחנו מסכימים.

30095: הסברתי קודם למה פרשתי מהוועדה.

30095: העולים דרשו שאני אתרגם את הדברים, עניתי לדרישה שלהם, אבל ברגע שהם פרשו אני גם פרשתי.

30095: אין לי למי לתרגם.

30095: אתה לא רצית אותי.

30095: אתה לא הזמנת אותי לוועדה.

ארז חלפון: אתה היחיד ששמעת אותי אומר שכל העולים מקבלים 700,000 שקלים.

ארז חלפון: אמרתי, שכל העולים מאתיופיה מקבלים מענקי משכנתא לרכישת דירה בין 400,000 ל-700,000 שקלים לפי מדרג.

ארז חלפון: זה מה שאמרתי, אבל אתה שומע את מה שאתה רוצה לשמוע.

מזור בהיינה: בנקודה הזו היתה בעיה, כיוון שדורשים מהם לקנות בתים במקומות שם המחירים גבוהים מאוד.

מזור בהיינה: זו בעיה.

מיכאל נודלמן: אני הבנתי איזה הבדל יש בין עולה חדש מאתיופיה לעולה חדש מכל מקום אחר.

מיכאל נודלמן: עד היום לא הבנתי, אבל עכשיו אני הבנתי.

עמיהוד בהט: חה"כ מזור, הדברים שנאמרו פה היום יובאו אל שולחנה של המנכ"לית ושרת החינוך, מול ראשי הערים של בית שאן ועפולה.

יעקב אלימלך: יש שתי עובדות שבנק ישראל שכר להם דירת שני חדרים.

יעקב אלימלך: רציתי לשאול את משרד החינוך, מה עושים עם אותם ילדים שנמצאים בדירה נורמאלית עם אוכל.

יעקב אלימלך: איך אפשר לספק להם חינוך?

יעקב אלימלך: דאגנו לכך שתינוקות בני ימים לא יהיו ברחובות.

יעקב אלימלך: היה שם ברית, וביום חמישי עתידה להיות בריתה.

יעקב אלימלך: בקריית משה יש דירת שני חדרים שוועד העובדים שכר עבורם כדי שהתינוקות לא יהיו ברחוב.

יעקב אלימלך: אני מבקש ממשרד החינוך שיספק לאחים שלהם חינוך.

מיכאל נודלמן: אני חושב שאתה צריך לכתוב מכתב.

30083: בחודשיים האחרונים נולדו 6 ילדים בבית אלפא, והם בריאים ושלמים.

30083: תודה לאל, הם חיים שם בשלמות.

30083: אנחנו מזמינים אותם ללדת שם, ולקבל את הכל.

30083: היו"ר הנחה אותנו לחשוב על פתרונות חדשים.

30083: אנחנו פתוחים לחלוטין לחשוב במסגרת הדוח ולקדם את העניין הזה על מנת שאתם תחזרו לבית אלפא.

מיכאל נודלמן: אתם צריכים לחזור ולבדוק האם הפתרון מתאים בשבילכם.

מיכאל נודלמן: אם זה לא מתאים, אפשר לעשות עוד משהו.

ניר בומס: יש כאן הרבה אנשים טובים, שעושים מלאכה גדולה מאוד.

ניר בומס: אם העולים מתעקשים להישאר כאן, ראוי לשמוע קולות של לקיחת אחריות.

ניר בומס: לא לבוא ולומר: "זו עמדתי", כאשר כל אחד מייצג את עצמו, כל אחד מחפש שמישהו אחר ייקח אחריות.

ניר בומס: חשוב שיהיו אנשים שידעו לדבר ולתרגם.

ניר בומס: חשוב שיהיו אנשים בשטח.

ניר בומס: חשוב שאותם עולים לא יינטשו גם על ידי הקהילה שאמורה לעטוף אותם.

ניר בומס: אני מדבר על עבודה בשטח, ולא רק כאן.

ניר בומס: אני מדבר על עבודה בשטח בלילה, עזרה עם הילדים ועזרה בחלוקת הציוד, כך שלא תהיינה סצנה של חטיפת נעליים ומזון.

ניר בומס: צריך לתאם את העבודה בין הגופים.

ניר בומס: אולי קריאה בפורום המכובד הזה תעזור לכך שהמנהיגות והאחריות תגיע גם מהכיוון הזה, כדי להקל על התקופה הזו שאיננו יודעים עד כמה ארוכה היא עוד תהיה.

דני קסהון: הוא צודק, ויש הרבה ארגונים חברתיים שעושים את זה לשם שמים, ומעניקים המון עזרה.

מיכאל נודלמן: אני שמעתי שעובדי בנק ישראל עושים זאת.

דני קסהון: גם, אבל לא רק.

דני קסהון: יש הרבה ארגונים חברתיים אחרים, שלא מחפשים את המצלמות והקול שלהם לא נשמע אבל הם נמצאים שם כל בוקר וכל צהריים.

דני קסהון: אני אגיד איפה נקטע התהליך בו כל הארגונים של עולים יוצאי אתיופיה רצו לקחת אחריות ולנסות לסייע.

דני קסהון: אחרי התהליך הראשון, ערב יום הכיפורים, ראו שלקחו מנהל ארגון שסייע למרכז קליטה על פי חוק, שזה אני, וברגע שהוא סיים לקחו אותו לחקירה במשך 4 שעות.

דני קסהון: על מה נחקרתי, אין לי מושג.

דני קסהון: אמרו לי שאמרתי: "להסתער על משרד ראש הממשלה".

דני קסהון: ארגונים שמעו זאת ואמרו: "למה שזה יהיה על חשבוננו האישי.

דני קסהון: אנחנו לא מוכנים להסתבך".

דני קסהון: אף אחד לא רוצה לחוות חוויה של חדר מעצר, בו שוטר מאיים לא לעשות כך או אחרת.

דני קסהון: היה פה ריח של בריונות.

דני קסהון: במקום לטפל בזה באופן ישר, טיפלו בזה כך.

דני קסהון: בשלב הראשון אני זוכר עבודה סיזיפית של אנשים.

דני קסהון: העולים הקשיבו לכל מי שבא.

דני קסהון: בשלב מסוים נותק הקשר, וכל אחד נסגר במקומו.

דני קסהון: אני לא ראיתי אותם מאז, והיום אני רואה אותם בפעם הראשונה.

דני קסהון: הצוות שלי היה שם, אבל לא היה מוכן להסתבך.

דני קסהון: כאשר שאלו שאלה הם אמרו: "תשאלו את העולים, אנחנו מוכנים לתרגם אבל לא לדבר בשם העולים".

דני קסהון: יצרנו פה אפקט מאוד מסוכן, שעכשיו אנחנו נמצאים בו ואי אפשר לגשר עליו.

דני קסהון: כל אחד חושש לקחת אחריות במצב בו בדרך כלל כן היו לוקחים אחריות.

דני קסהון: אי אפשר לנפנף בכך שיש הרבה ארגונים מתנדבים של עולים יוצאי אתיופיה, כאשר אף אחד מהם לא רוצה להתנדב.

דני קסהון: בכם אולי אף אחד לא יפגע, כי יש לכם שרשרת של חברים ועורכי דין שמוכנים להגן עליך.

דני קסהון: אלי באו ואמרו: אתה עשית ככה וככה.

דני קסהון: זה יוצר פקק שלא משתלם ברמה האישית.

מזור בהיינה: מי נתן לך את צו ההרחקה?

דני קסהון: שוטר שהסתובב שם אמר לארז חלפון: "אני רוצה את הדני הזה אחרי ההפגנה".

דני קסהון: כאשר נגמר הסיפור באה שוטרת וחסמה את הדרך שלי.

דני קסהון: שוטר נוסף עצר ונתן לי צו זימון.

דני קסהון: שאלתי אותו על מה זה, והוא אמר לי: "יחס 4".

דני קסהון: עד היום אין לי מושג מה זה.

דני קסהון: הלכתי ונחקרתי במשך 4 שעות, עשו לי הפחדה, ואחר כך הלכתי הביתה.

מיכאל נודלמן: אנחנו מתרחקים מנושא הדיון.

יעל סגל מקלס: מעבר לביקורת שהיא עניינית, צריך לנסות לנצל את הפורום הזה ולצאת עם פתרון, ולו זמני.

יעל סגל מקלס: יש עכשיו ילדים שנמצאים שם בסיכון גבוה.

יעל סגל מקלס: במקביל, ישנן המלצות.

יעל סגל מקלס: ברגע שיהיו שינויים בשטח, ואם אכן השינויים יהיו מהירים ואפקטיביים, ייתכן וזה יגיע גם לקהל הנמצא בירושלים ותתחיל תנועה בחזרה לבית אלפא.

יעל סגל מקלס: כרגע אי אפשר להפקיר את הילדים האלה, כי אם, חלילה, יקרה משהו באמת ייערפו ראשים.

יעל סגל מקלס: לכו, אני חוזרת על ההצעה של רן מלמד ומבקשת מהסוכנות וממשרד הקליטה, לשקול אפשרות לאכסניה זמנית לאותם ילדים ואמהות.

יעל סגל מקלס: בינתיים יחולו שינויים בשטח, והעולים יוכלו להחזיר לעצמם מחדש את האימון במערכת.

יעל סגל מקלס: יכול להיות שכך יבוא לציון גואל, והסיפור הזה ייפתר.

יעקב אלימלך: אני מוכן לעזור כספית בנושא הזה.

יעל סגל מקלס: אני חושבת שזה תפקידה של המדינה.

יעל סגל מקלס: אני לא חושבת שזה תפקידם של ארגונים טובי לב.

יעל סגל מקלס: אנחנו מנסים לגשר פה בין הצדדים.

יעל סגל מקלס: אנחנו לא רוצים להתבצר איש בעמדתו.

30095: יש לי הצעה לפתרון.

30095: המצב הנוכחי בו לא מדברים אחד עם השני, הוא לא טוב ולא בריא.

30095: אני בעד פתרון זמני שהציעו חבריי פה.

30095: העולים של בית אלפא מחולקים ל-4 קבוצות: חלק במרכז קליטה בבאר שבע, חלק באיבים, חלק מול משרד ראש הממשלה וחלק בבית אלפא.

30095: אני מציע שהארגונים, הנציגים של אותם מפגינים, נציגי משרד הקליטה והסוכנות יישבו יחד על מנת למצוא פתרון.

30095: ההתעלמות מן העולים לא מהווה פתרון.

30095: אנחנו צריכים להיפגש ולדבר איתם על מנת להגיע לפתרון.

30095: זו ההצעה שלי.

30083: אנחנו הבענו את עמדתנו המקצועית באשר למקום.

30083: את, יעל, מבקשת להחזיר את האימון.

30083: אם הנחת היסוד שהטבת התנאים במקום היא התנאי לחזרתם, יש מקום להידברות.

30083: אנחנו נמצא את הדרך לעשות זאת באמצעות רן מלמד, שמלווה אותנו ואותם, שיוכל לבוא ולבדוק את ההתקדמות.

30083: אנחנו נשב ונבדוק את זה בשעות הקרובות, ונחזור אליכם עם תשובה.

30095: אל תציב תנאי.

30083: אני לא מציב תנאי.

30083: היא העלתה הצעה, שאני רוצה לקחת אותה קדימה.

30083: יש מקום לבוא ולבחון איך בונים את האימון מחדש, איך אנחנו משנים את העניין ואיך נוצר המצב החדש.

30083: אם זה פתוח ואתם מוכנים לנסות ולקדם את העניין הזה, אני מציע שנדבר בשעות הקרובות כבסיס להמשך ההתפתחות.

30083: אנחנו הבענו את דעתנו המקצועית שהיא מעבר לויכוח כאן, וזה לגבי האפשרות של המקום לקלוט עלייה.

30083: אם את יכולה להוביל את זה, אנחנו נשמח מאוד.

מזור בהיינה: אתה מתנה את זה בזה שהם יקבלו עליהם לחזור.

30083: אמרתי שבשעות הקרובות ניפגש וננסה לראות איך אנחנו מתקדמים.

30083: יש פה חבר ועדה שאמר פה דברים לא קלים על מה שקרה, ואנחנו עדיין מכבדים אותו ורואים בו אדם אמין, מר מלמד.

30083: הוא ביחד עם הגברת יוכלו לקדם את הדברים.

30083: אם הבסיס הוא מקובל, נמצא את הדרך למצוא פתרונות לקושיים בשעות הקרובות.

30083: אני מקווה שתוך 24 שעות נמצא פתרון הולם.

רן מלמד: בואו נמצא צעדים בנוי אימון מול האנשים שנמצאים בירושלים, כדי שעם זה נוכל להתקדם.

רן מלמד: אני מאמין שכאשר הם יראו את השינויים הקורים בבית אלפא, יהיה הרבה יותר קל לגשר על הפערים.

יעל סגל מקלס: אני חושבת שכדאי לפתוח, ולו לכמה שעות, הליך שהוא מעין גישורי.

יעל סגל מקלס: צריך לשבת מחדש ולנסות לחדש את דוח השיח.

וונדה קסהון: האם תרגמתם את הדוח לאמהרית?

ארז חלפון: הדוח יהיה היום אחרי הצהריים מתורגם לאמהרית בבית אלפא.

וונדה קסהון: האם תרגמתם את הדוח למפגינים שנמצאים פה?

ארז חלפון: היום אחר הצהריים יתורגם ויגיע לבית אלפא.

ארז חלפון: אין לנו שום בעיה לחלק את הדוח המתורגם גם למפגינים בירושלים.

ארז חלפון: כדי להתקדם ולהגיע להסכמות, צריך לכבד את הדברים.

ארז חלפון: כל ה-7 נציגים שיושבים פה ישבו איתנו לפני שנחתם ההסכם.

ארז חלפון: איתם הגענו להסכם של ועדת הבדיקה.

ארז חלפון: הרי אם לא היה הסכם, לא היינו יוצאים לזה.

ארז חלפון: אנחנו נהיה מוכנים לשבת שוב, אבל צריך להבין שאי אפשר פעם אחת להחליט שחותמים ואחרי שבוע להגיד שלא.

30095: זה לא נכון.

30095: אנחנו נמצאים עכשיו במצב אחר.

יעל סגל מקלס: דף חדש.

ארז חלפון: אין לנו שום בעיה לדפים חדשים.

30095: צריך עכשיו לשבת עם נציגים של 4 קבוצות, ולדון במסקנות הוועדה.

ארז חלפון: מה זה 4 קבוצות?

ארז חלפון: אתה כל פעם מוסיף עוד קבוצה.

30095: יש שתי משפחות שנמצאות במרכזי קליטה: אחת בחרוב ואחת בקלישר.

30095: יש קבוצה באיבים, יש קבוצה שנמצאת מול משרד ראש הממשלה ויש קבוצה שנשארה בבית אלפא.

30095: אני מציע להביא את הנציגים של כל הקבוצות סביב שולחן אחד, על מנת לדון על מסקנות הוועדה ולמצוא פתרון.

30095: מה יותר קל וברור מזה?

וונדה קסהון: בואו נתרגם את המסקנות לאמהרית.

וונדה קסהון: יכול להיות שאין בעיה.

ארז חלפון: הם כבר שוללים את המסקנות.

ארז חלפון: החבורה פה שוללת את המסקנות.

30095: לא אמרנו את זה.

30095: הצעתי שנשב יחד.

30095: נסביר להם את המסקנות.

30095: נדבר כדי להביא לפתרון סופי.

30095: אם תמשיך להתנתק מהם, הם יתנתקו ממך.

30095: זה לא פתרון.

ארז חלפון: אנחנו כפי שהתחייבנו נתרגם את הדוח הזה.

ארז חלפון: כרגע יושבים מתרגמים על מנת לתרגם את הדוח לאמהרית.

ארז חלפון: עם הדוח שיתור

ארז חלפון: גם לאמהרית נשב עם מספר נציגים של העולים.

ארז חלפון: אתה קורא לזה 4 קבוצות, ואני מעדיף קבוצה אחת.

ארז חלפון: אם אתה רוצה נציג מכל קבוצה, זה בסדר.

ארז חלפון: נשב ונציג בפני אותם עולים את המסקנות שהוועדה הגיעה אליהן, נשמע את אותם העולים, ומפה נתקדם.

ארז חלפון: זו ההצעה שלי.

מיכאל נודלמן: זה מקובל.

מיכאל נודלמן: צריך לתרגם את הדוח, ולשבת איתם.

ישיאלם פקדה: מה עם פתרונות לילדים עד אשר תעשו את התהליך הזה?

ארז חלפון: אם נתחיל לראות עכשיו מה עם הילדים ומה עם הקבוצה הזו ועם הקבוצה הזו, לא נגיע לשום פתרונות.

ארז חלפון: יש כרגע דוח שמתורגם לאמהרית.

ארז חלפון: היום אחר הצהריים או בערב נשב ביחד עם אותם נציגים ורן.

ארז חלפון: אם נצליח לפתור את המחלוקות, בסדר.

ארז חלפון: אם לא נצליח, נצטרך לשבת ולראות מה עושים.

מזור בהיינה: האם יש לך כיוון לגבי מה אנחנו עושים מחר בבוקר?

מזור בהיינה: הדברים האלה יכולים להימשך ימים.

ארז חלפון: אמרתי שנשב היום.

אברהם מיכאלי: במידה ולא, נחשוב מה עושים עם הילדים.

אברהם מיכאלי: אם לא מסתדרים עם הקבוצות השונות היום, לילדים מוצאים פתרון מחר-מחרתיים.

ארז חלפון: אם לא יסתדרו הדברים, נשב ונראה מה עושים.

גל מאיר: ברור שיש לנו כאן איזושהי בעיה של משבר אימון בין כל שאר הדברים.

גל מאיר: אנחנו רואים את זה גם כאשר אנחנו מגיעים כל ערב לשטח.

גל מאיר: אני מציע שתפרוש את חסותך, ותחליט שחודש מהיום נקיים את הישיבה מחדש.

גל מאיר: זה יעזור לאנשים לקבל את ההסכם יותר טוב.

גל מאיר: כרגע, חוץ מהבעיות הקיימות, יש גם משבר אימון מסוים.

גל מאיר: השאלה היא, האם זה משהו אפשרי על אף הפגרה.

מיכאל נודלמן: עכשיו זו לא פגרה רגילה.

מיכאל נודלמן: כל חברי הכנסת עסוקים בבחירות.

מיכאל נודלמן: אני לא יכול להתחייב שבעוד חודש אני אוכל להביא לפה חבר כנסת אחד.

גל מאיר: אולי אפילו בהרכב מצומצם.

גל מאיר: זה גם ייתן מסגרת לכל הנושא.

מיכאל נודלמן: אני מקבל את זה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה, הישיבה נעולה.