ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 548, 2008-11-05 08:00

יצחק גלנטי: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה.

יצחק גלנטי: אנחנו ממשיכים את הדיון מאתמול, ואני מזכיר לכולנו שאנחנו בפרק ז', סעיף 35 – אנונימיות וסודיות.

יצחק גלנטי: אני מציע שמפה הלאה, לאחר מכן נחזור חזרה לסעיפים ששם היו חסימות ונצטרך לפתור שם את הבעיה.

ליטל שוורץ: "שמירת סודיות 35.

ליטל שוורץ: אדם שהגיע אליו מידע לפי הוראות חוק זה תוך כדי מילוי תפקידו או במהלך עבודתו ישמרנו בסוד, לא יגלה אותו לאחר ולא יעשה בו כל שימוש, אלא לפי הוראות חוק זה או על פי צו של בית משפט".

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: יש הערות?

יצחק גלנטי: אין.

יצחק גלנטי: מי בעד הסעיף?

יצחק גלנטי: מי נגד?

יצחק גלנטי: הצבעה בעד סעיף 35 – פה אחד נגד – אין סעיף 35 אושר.

יצחק גלנטי: סעיף 35 אושר פה אחד, תודה.

מנחם בורשטיין: למה צריך שזה יהיה "במסגרת מילוי תפקידו"?

מנחם בורשטיין: אי-אפשר להגיד שסתם אדם לא יכול לפרסם?

מנחם בורשטיין: עיתונאי שומע שראש הממשלה נולד מתרומת ביצית - - -

אריה אלדד: בעניין של עיתונאי, אתה נכנס לשדה מוקשים אדיר.

מנחם בורשטיין: סתם אדם שהגיע אליו מידע, אדם במילוי תפקידו הדליף לו ונודע שאובמה הוא מתרומת ביצית.

ג'ודי וסרמן: זה כבר לא לפי הוראות חוק זה.

ג'ודי וסרמן: זה מחוץ לחוק.

מנחם בורשטיין: ככה אי-אפשר לשפוט מישהו.

ג'ודי וסרמן: זה הדין הכללי.

מנחם בורשטיין: אם זה מכוסה, אז בסדר.

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: נעבור לסעיף 36.

ליטל שוורץ: "מסירת מידע לנתרמת 36.

ליטל שוורץ: רופא אחראי ורופא מטפל לא יגלו לתורמת מידע המזהה את הנתרמת ולא יגלו לנתרמת מידע המזהה את התורמת, אלא אם כן התורמת ייעדה מראש את הביציות שיישאבו מגופה לאותה נתרמת; ואולם רשאים הרופא האחראי והרופא המטפל למסור לנתרמת מידע על התורמת שאינו מידע מזהה, אם סברו כי קיימים טעמים המצדיקים לעשות כן".

מנחם בורשטיין: למשל, תאריך הלידה של התורמת.

מנחם בורשטיין: זה דבר שמקובל היום.

עפרה בלבן: גיל, מצב בריאות ומוצא מספרים ממילא.

מנחם בורשטיין: בסדר.

אריה אלדד: תאריך הלידה של התורמת?

עפרה בלבן: הגיל של התורמת הוא בשביל בדיקות בזמן ההיריון, כי כל הסטטיסטיקות שנעשות לעובר הן על פי גיל הביצית של התורמת.

עפרה בלבן: זו החשיבות, וטוב שכך.

עפרה בלבן: זה מתרגם את המציאות מצוין.

אריה אלדד: הארת את עיניי.

אריה אלדד: תודה.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

יצחק גלנטי: אנחנו מצביעים על סעיף 36.

יצחק גלנטי: מי בעד?

יצחק גלנטי: מי נגד?

יצחק גלנטי: הצבעה בעד סעיף 36 – פה אחד נגד – אין סעיף 36 אושר

יצחק גלנטי: תודה, סעיף 36 עבר.

יצחק גלנטי: נעבור לסעיף 36א.

ליטל שוורץ: סייגים למסירת מידע.

לירון אדלר: אין פה רלוונטיות למרשם הילודים?

לירון אדלר: זה לא נקרא מידע רפואי?

מרדכי הלפרין: במרשם הילודים יש סעיף שאוסר להוציא מידע, מלבד מה שהחוק הזה מתיר.

לירון אדלר: אבל יש ויתור על סודיות רפואית.

מרדכי הלפרין: לא שייך, החוק אוסר.

מרדכי הלפרין: הסודיות היא לא שלו.

לירון אדלר: אפשר להוסיף גם מרשם הילודים?

ג'ודי וסרמן: כן, אפשר להוסיף.

ליטל שוורץ: "סייגים למסירת מידע ממאגר המידע 36א.

ליטל שוורץ: (א) לא יראו ויתור על סודיות רפואית לגבי רשומה רפואית או מידע רפואי כהסכמה למסירת מידע ממאגר המידע.

ליטל שוורץ: (ב) על אף הוראות פרק ד' לחוק הגנת הפרטיות, העברת מידע ממאגר המידע או מסירתו ממאגר המידע, תיעשה לפי הוראות חוק זה בלבד".

יצחק גלנטי: מקובל?

יצחק גלנטי: תודה רבה.

יצחק גלנטי: מי בעד?

יצחק גלנטי: מי נגד?

יצחק גלנטי: הצבעה בעד סעיף 36א – פה אחד נגד – אין סעיף 36א אושר

יצחק גלנטי: תודה, סעיף 36א עבר.

יצחק גלנטי: אנחנו עוברים לפרק ח': עונשין ואמצעים מנהליים.

יצחק גלנטי: בבקשה, גברתי.

ליטל שוורץ: "עונשין 37.

ליטל שוורץ: (א) העושה אחד מאלה, דינו – מאסר שלוש שנים או קנס כאמור בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין: (1) הנותן או המקבל תמורה עבור ביציות שנשאבו מגופה של אישה או המיועדות לשאיבה כאמור, או עבור הקצאת ביציות למטרת השתלה או למטרת מחקר או הסכמה להקצאת הביציות כאמור, בניגוד להוראות סעיף 8;

מנחם בורשטיין: למה הכוונה ב"תמורה"?

מנחם בורשטיין: יש לזה הגדרה בחוק?

ג'ודי וסרמן: כן, יש הגדרה בתחילת החוק, בסעיף ההגדרות.

ליטל שוורץ: "2) המתווך בין תורמת לנתרמת לשם שאיבת ביציות לצורך השתלתן, או לשם השתלת ביציות, בניגוד להוראות סעיף 9(א); (3) המתווך בין אישה לבין אדם אחר לשם הקצאת ביציות למטרת מחקר, בניגוד להוראות סעיף 9(ב).

ליטל שוורץ: "

מרדכי הלפרין: מדובר פה על תיווך בתשלום או גם תיווך בלא תשלום?

ג'ודי וסרמן: מה שמופיע בסעיף 9(ב).

מרדכי הלפרין: אם זה בלא תשלום אני חושב שזה קצת גבוה.

ג'ודי וסרמן: התמורה אסורה.

מרדכי הלפרין: זה רק בתמורה, אז תיווך ללא תמורה אין שלוש שנים.

ליטל שוורץ: "(א1) העושה אחד מאלה, דינו – מאסר שישה חודשים או קנס כאמור בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין:

ליטל שוורץ: (1)

ליטל שוורץ: המבצע שאיבת ביציות שלא למטרת הולדת ילד, בניגוד להוראות סעיף 3; (2) המוציא מישראל ביציות שנשאבו בישראל, בניגוד להוראות סעיף 5;"

מנחם בורשטיין: בניגוד להוראות זה אומר שאם זוג עובר טיפול בחו"ל, הוא יכול לקחת את העוברים שלו לשם?

ג'ודי וסרמן: יש אפשרות לפי סעיף 5 שהמנהל יתיר לאישה לקחת ביצית מופרית שלה, עבור עצמה.

ג'ודי וסרמן: לוודא שזה לא לסחר אלא עבור עצמה.

מרדכי הלפרין: אבל שלא תהיה פרצה.

שרון בסן: אם הם נוסעים לשליחות דקה אחרי טיפול, אז הם יכולים לקחת אתם את העוברים.

ליטל שוורץ: "(3) המבצע טיפול רפואי בתורמת מתנדבת, בלי שהתקבל אישור, בניגוד להוראות סעיף 6(א); (4) המבצע השתלת ביציות שלא בנתרמת או באם נושאת, בניגוד להוראת סעיף 6(ב); (5) המבצע שאיבת ביציות מתורמת לשם השתלתן, טיפול מעבדתי בביציות שנשאבו כאמור או השתלת ביציות, שלא במחלקה מוכרת, בניגוד להוראות סעיף 7; (6) המתנה מתן טיפול רפואי לאישה או את המועד למתן טיפול כאמור, בהסכמתה לשאיבת ביציות מגופה לשם השתלתן או בהסכמתה להקצאת הביציות שיישאבו מגופה למטרת השתלה או למטרת מחקר, בניגוד להוראות סעיף 10; (7) רופא מטפל שאינו מוסר לתורמת או למטופלת שנשאבו מגופה ביציות מידע לגבי מספר הביציות שנשאבו מגופה, או מוסר לה מידע חלקי או כוזב, בניגוד להוראות סעיפים 12ג, 13(א) או 25(א);"

מנחם בורשטיין: המידע הוא רק על המספר?

ג'ודי וסרמן: כן, או מידע חלקי או כוזב.

ג'ודי וסרמן: זה יכול להיות לגבי כל עניין, אולי טיב הביציות.

מנחם בורשטיין: אבל פה כתוב שזה רק המספר.

שרון בסן: מספר או מידע חלקי או כוזב בקשר לסעיפים שמנויים.

מנחם בורשטיין: חשבתי שהמילים "או חלקי" עולה על הביציות.

יצחק גלנטי: חשבתי שזה או מוסר לה מידע חלקי או כוזב, בניגוד לאותם סעיפים.

ג'ודי וסרמן: בסעיף 13(א) כתוב: "תורמת שנשאבו מגופה ביציות, ימסור לה הרופא המטפל מידע לגבי מספר הביציות".

ג'ודי וסרמן: זה המידע שהוא מוסר לה.

ג'ודי וסרמן: הוא לא חייב למסור לה שום מידע אחר.

ג'ודי וסרמן: העבירה היא על מסירת מידע לא נכון בהקשר לזה.

עפרה בלבן: אז בסעיף 13(א) אני מציעה להוסיף "מספר הביציות או מצבן" - זה נותן הגדרה כללית לטיב.

ג'ודי וסרמן: מה מוסרים לאישה?

ג'ודי וסרמן: אולי בדרך כלל לא מוסרים את מצבן.

עפרה בלבן: מוסרים, במציאות יש דירוג של טיב במובן של איכות, ויש פרמטרים.

מנחם בורשטיין: הם לא מוסרים איזה גובה - - -

עפרה בלבן: לא, אבל אם יש שברים, אם יש גופיף צהוב או אין גופיף צהוב - - -

שרון בסן: אז ההסכמה שלה תהיה מבוססת על מידע חלקי.

שרון בסן: על זה מדברים הסעיפים האלה.

יצחק גלנטי: אני מבקש לקבל מידע רפואי לנושא.

מרדכי הלפרין: יש ביציות באיכות שונה, כאשר הסיכוי לקבל ולד מביצית באיכות טובה הוא יותר גבוה מאשר לקבל צאצא מביצית באיכות נמוכה.

מרדכי הלפרין: אפשר לציין: "ואיכותן".

יצחק גלנטי: האם הרופא המטפל לא מודע לאיכות הביצית?

מרדכי הלפרין: הוא מודע, כל השאלה היא אם הוא צריך למסור את זה.

מרדכי הלפרין: לדעתי, צודק מי שאומר שימסור.

מרדכי הלפרין: זה לא סיפור גדול, הוא יודע את התשובות.

עפרה בלבן: היום מוסרים, זאת המציאות, אז למה שלא יופיע?

עפרה בלבן: זה שיקוף מציאות.

מרדכי הלפרין: בחלק מהיחידות מוסרים.

מרדכי הלפרין: אין סיבה שלא ימסרו, זה לא יפגע - - -

ג'ודי וסרמן: כאן זה מחייב אותם למסור.

מרדכי הלפרין: במילים אחרות אם יש לה עשר ביציות וזה נראה לה הרבה, אומרים לה ששמונה לא טובות ושתיים לא טובות, אז ההתייחסות היא אחרת.

מרדכי הלפרין: צריך שיגידו לה.

ג'ודי וסרמן: שכולם יגידו בהכרח, אחרת זו עבירה.

מרדכי הלפרין: כן.

מרדכי הלפרין: נציין את זה בצורה כללית: "ואיכותן".

מרדכי הלפרין: לא צריך לתת את הפרמטרים.

אריה אלדד: זה נשמע לי טוב.

יצחק גלנטי: בסדר, את זה צריך להוסיף לסעיף 13(א).

ג'ודי וסרמן: גם ב-13(א) וגם בפסקה (7) של סעיף 37 שקראנו עכשיו.

ליטל שוורץ: "(8) המגלה מידע שהגיע אליו לפי הוראות חוק זה, בניגוד להוראות סעיף 35.

ליטל שוורץ: "

לירון אדלר: אנחנו חושבים שחוק הגנת הפרטיות חל על החוק הזה.

לירון אדלר: אם אנחנו מסייגים כאן, אז נותנים את העונש רק לפי החוק הזה.

לירון אדלר: בחוק הגנת הפרטיות, למשל על הפרה של חובת סודיות שנקבעה בדין, קובע עונש מאסר של חמש שנים אם זו פגיעה במזיד.

ג'ודי וסרמן: את רוצה להשאיר את הדין הכללי ולא לקבוע הוראה ספציפית.

ג'ודי וסרמן: בסדר גמור.

יצחק גלנטי: בסדר, למחוק את סעיף (8).

ליטל שוורץ: "(ב) העושה אחד מאלה, דינו – קנס כאמור בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין: (1) המבצע שאיבת ביציות מתורמת מתנדבת לשם השתלתן, בלי שקיבל לכך אישור בכתב מוועדת אישורים, בניגוד להוראות סעיף 12 או אישור לפי סעיף 12ב; (2) המשתיל ביציות בנתרמת או באם נושאת, בלי שקיבל לכך אישור בכתב מרופא אחראי, בניגוד להוראות סעיף 12א; (3) המקצה ביציות שנשאבו מגופה של תורמת או מטופלת למטרת השתלה או למטרת מחקר, בלי שקיבל לכך אישור בכתב מרופא אחראי, בניגוד להוראות סעיפים 12א, 12ג או 26; (4) המבצע פעולה בניגוד להוראת מטופלת לפי סעיף 12ג או להוראת תורמת לפי סעיף 13(ב).

ליטל שוורץ: "

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: ברוכה הבאה לישיבה, חברת הכנסת גלאון.

יצחק גלנטי: אני מעלה להצבעה את סעיף 39.

יצחק גלנטי: מי בעד?

יצחק גלנטי: מי נגד?

יצחק גלנטי: הצבעה בעד סעיף 39 – פה אחד נגד – אין סעיף 39 אושר.

יצחק גלנטי: תודה רבה, אין נגד ואין נמנעים, הסעיף אושר.

יצחק גלנטי: אנחנו עוברים לפרק ט': שונות.

ליטל שוורץ: "מעמד היילוד 40.

ליטל שוורץ: (א) יילוד שנולד כתוצאה מתרומת ביציות, יהיה ילדה של הנתרמת לכל דבר ועניין.

ליטל שוורץ: (ב) הזכויות והחובות הקיימות בין הורים ושאר קרוביהם ובין ילדי ההורים לא יהיו קיימות בין התורמת ושאר קרוביה ובין היילוד שנולד כתוצאה מתרומת ביציות, ולא יהיו נתונות לתורמת, ביחס ליילוד, הסמכויות הנתונות להורים ביחס לילדיהם.

ליטל שוורץ: "

יצחק גלנטי: יש הסתייגות לסעיף הזה?

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: מי בעד?

יצחק גלנטי: מי נגד?

יצחק גלנטי: הצבעה בעד סעיף 40 – פה אחד נגד – אין סעיף 40 אושר.

יצחק גלנטי: תודה, סעיף 40 אושר.

ליטל שוורץ: "פיצוי 41.

ליטל שוורץ: (א) המדינה תשלם לתורמת מתנדבת פיצוי בשל פעולת שאיבת ביציות שבוצעה בה למטרת השתלה, בסכום כפי שקבע השר בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת.

ליטל שוורץ: (ב) המדינה תשלם לתורמת מטופלת פיצוי שסכומו מחצית הסכום שנקבע לפי סעיף קטן (א), בשל הסכמתה להקצאת ביציות עודפות למטרת השתלה.

ליטל שוורץ: "

יצחק גלנטי: יש התייחסות?

חדווה אייל: אם בשלב א' של התהליך היא חוזרת בה מאיזושהי סיבה, היא מגלה שזה כואב לה מידי או כל סיבה אחרת, אז היא לא מקבלת שום פיצוי?

חדווה אייל: היא התחילה, היא קיבלה הורמונים.

חדווה אייל: מה אז?

יצחק גלנטי: חוות דעת של הרופאים.

חדווה אייל: היא כבר התחילה את התהליך, היא מגלה שזה לא מה שהיא חשבה.

חדווה אייל: היא קיבלה הורמונים, היא הולכת הביתה, אז היא לא מקבלת שום דבר?

עפרה בלבן: טכנית, היא מקבלת הורמונים מכסימום 14 יום.

עפרה בלבן: נגיד שאחרי שלושה ימים הופיעה לה פריחה והיא אמרה שהיא לא מעוניינת להמשיך.

עפרה בלבן: על מה את רוצה פיצוי?

ג'ודי וסרמן: יותר מזה, גם אם שאבו את הביציות, ייעדו אותן להשתלה ועוד לא עשו את ההשתלה ואז היא חזרה בה – גם אז היא לא תקבל פיצוי לפי סעיף קטן (ב).

חדווה אייל: למה?

ג'ודי וסרמן: כי את הפיצוי היא מקבלת עבור התרומה, ואם היא חוזרת בה ולא מאפשרת להשתמש בביצית היא לא מקבלת פיצוי.

שרון בסן: אבל זה לא פיצוי, זה מוצר.

שרון בסן: אם זה המצב אז זה תשלום עבור מוצר.

שרון בסן: היא מקבלת את הפיצוי על התהליך שהיא עברה.

שרון בסן: אם היא סיימה את התהליך והיא התחרטה ולא מקבלת פיצוי, אז זה לא פיצוי עבור התהליך.

זהבה גלאון: יכולה להיות סיטואציה שלא מצליחים - --

אריה אלדד: לכן דיברה אתמול מירה היבנר והזכירה את האפשרות.

אריה אלדד: אמרתי שעל זה לא צריך לבנות.

אריה אלדד: אישה אומרת שהיא מוכנה לעבור טיפול כזה, היא רוצה ביציות לצרכיה ומוכנה לתת ביציות נוספות להשתלה לאישה אחרת.

אריה אלדד: אחר כך היא חוזרת בה ואומרת: כל הביציות בשבילי.

אריה אלדד: זה בסדר, אבל האם צריך לתת לה פיצוי על זה?

שרון בסן: זה מקרה של מטופלת.

שרון בסן: אם היא תורמת?

אריה אלדד: בסופו של דבר היא מתנדבת לתכלית מסוימת, לתכלית מסירת ביציות להולדה עבור נשים.

מנחם בורשטיין: למשל, אם לא ימצאו ביציות היא כן תקבל פיצוי.

מרדכי הלפרין: אם הביציות פגומות - - -

זהבה גלאון: זאת השאלה.

אריה אלדד: אבל אם היא חזרה בה ואמרה שהיא לא רוצה - - -

יצחק גלנטי: בבקשה, חברת הכנסת גלאון.

זהבה גלאון: אם היא חזרה בה – נניח שאנחנו באיזה תחום אפור.

זהבה גלאון: אבל אם היא מתנדבת והלכה למהלך הזה וזה לא הצליח כי הביציות פגומות - - -

אריה אלדד: פיצוי מלא.

נתן סמוך: הפיצוי הוא עבור השאיבה והוא נשלל רק במידה שהיא חוזרת בה.

דוברת: בשל פעולת שאיבת ביציות.

דוברת: ברגע שבוצעה פעולה היא מקבלת פיצוי.

עפרה בלבן: אם היא לא מספקת את הפרודקט אז - - -

נתן סמוך: התמורה היא פיצוי, אבל לא בכל מקרה.

עפרה בלבן: סעיף 42(ג) עונה על העניין.

נתן סמוך: האישה שעושה את זה לצרכיה לא מקבלת פיצוי.

יצחק גלנטי: כך אי-אפשר לנהל דיון.

עפרה בלבן: 42(ג) עונה על העניין, היא כבר עברה את השאיבה והיא רק חזרה מהסכמתה לייעד.

עפרה בלבן: כתוב: תשיב את סכום הפיצוי.

עפרה בלבן: בזה נגמר העניין.

זהבה גלאון: היא הסכימה לעשות את התהליך וחזרה בה.

נתן סמוך: אין לה זכות לקבל פיצוי מהמדינה עבור פעולה שהיא עשתה עבור עצמה בסוף, לא עבור אחרים.

אריה אלדד: לא אומרים לה: את לא יכולה.

נתן סמוך: למה על המדינה להוציא הוצאות מיותרות בגלל הזיג זג שלה?

יצחק גלנטי: תודה, רבותיי.

יצחק גלנטי: לדעתי, הנוסח שנמצא פה הוא הנוסח המתאים והראוי.

יצחק גלנטי: אני מבין את ההסתייגות, אבל אני מבין שמבחינת חברי הכנסת היא לא מתקבלת.

יצחק גלנטי: חברת הכנסת זהבה גלאון, בבקשה.

זהבה גלאון: אני אמביוולנטית, אז אמנע בסעיף הזה.

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: אני עובר להצבעה.

יצחק גלנטי: מי בעד סעיף 41?

יצחק גלנטי: הצבעה בעד סעיף 41 – 2 נגד – אין נמנעים – 1 סעיף 41 אושר.

יצחק גלנטי: תודה, סעיף 41 עבר.

יצחק גלנטי: אבקש לעבור לסעיף 42.

ליטל שוורץ: "חזרה מהסכמה ושינויי ייעוד 42.

ליטל שוורץ: (א) תורמת או מטופלת רשאית לחזור בה מההסכמה שנתנה לפי סעיפים 12ג, 13 או 25, לפי העניין, בכל עת לפני ביצוע הפעולה שלה הסכימה לייעד את הביציות שנשאבו מגופה, ולעניין הסכמה לייעד ביציות להשתלה – בכל עת לפני הפריית הביציות, והיא לא תישא באחריות אזרחית או פלילית בשל חזרתה מהסכמה כאמור.

ליטל שוורץ: (ב) חזרת תורמת מהסכמתה תיעשה על גבי טופס שהורה המנהל, הכולל את בקשתה לחזור בה מההסכמה שנתנה לפי הסעיפים האמורים בסעיף קטן (א), לפי העניין, וכן את הסכמתה לשנות את הייעוד ולבצע פעולה אחרת בביציות שנשאבו מגופה, ואת מספר הביציות שהיא מסכימה לייעד לכל אחת מהפעולות.

ליטל שוורץ: (ג) חזרה בה תורמת מהסכמתה לייעד ביציות להשתלה, כאמור בסעיף זה, תשיב את סכום הפיצוי שניתן לה לפי הוראות סעיף 41.

ליטל שוורץ: (ד) חזרה בה תורמת מהסכמתה ולא ביקשה לשנות את הייעוד ולבצע פעולה אחרת בביציות שנשאבו מגופה, ניתן יהיה להשמיד את הביציות בחלוף 90 ימים מיום שחזרה בה מהסכמתה.

ליטל שוורץ: "

יצחק גלנטי: אין הערות?

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: מי בעד סעיף 42?

יצחק גלנטי: הצבעה בעד סעיף 42 – פה אחד נגד – אין סעיף 42 אושר.

יצחק גלנטי: תודה, סעיף 42 עבר.

יצחק גלנטי: סעיף 43.

ליטל שוורץ: 43.

ליטל שוורץ: "חוק זה יחול גם על המדינה".

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: מי בעד?

יצחק גלנטי: הצבעה בעד סעיף 43 – פה אחד נגד – אין סעיף 43 אושר.

יצחק גלנטי: תודה, סעיף 43 עבר.

יצחק גלנטי: סעיף 44.

ליטל שוורץ: 44.

ליטל שוורץ: "אי פגיעה בדיני איסור והיתר.

ליטל שוורץ: אין בחוק זה כדי לפגוע בדיני איסור והיתר לענייני נישואין וגירושין".

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: מי בעד?

יצחק גלנטי: הצבעה בעד סעיף 44 – פה אחד נגד – אין סעיף 44 אושר.

יצחק גלנטי: תודה, סעיף 44 עבר.

יצחק גלנטי: אבקש לעבור לסעיף 45.

ליטל שוורץ: "45.

ליטל שוורץ: שמירת דינים.

ליטל שוורץ: הוראות חוק זה באות להוסיף על הוראות כל דין אחר ולא לגרוע מהן".

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: מי בעד?

יצחק גלנטי: הצבעה בעד סעיף 45 – פה אחד נגד – אין סעיף 45 אושר.

יצחק גלנטי: תודה, סעיף 45 עבר.

ליטל שוורץ: "אגרה 46.

ליטל שוורץ: נתרמת תשלם אגרה בעד אישור רופא אחראי להשתלת ביציות בגופה לפי סעיף 12א, בסכום שקבע השר בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת; סכומי אגרה שנגבו לפי סעיף זה ישמשו, בין השאר, לצורך תשלום פיצוי לתורמת כאמור בסעיף 41.

ליטל שוורץ: "

זהבה גלאון: יש לי בעיה עם עניין האגרה, אדוני.

זהבה גלאון: אין לי אפשרות להעריך מה גובה האגרה.

יצחק גלנטי: חברת הכנסת גלאון, פה מדובר במפורש: "באישור של ועדת העבודה והרווחה".

אריה אלדד: הנושא יחזור אלינו.

אריה אלדד: הבנתי בין השורות, מאחורי השורות וגם ישר בפנים שאם אנחנו מורידים את זה משרד האוצר מעלה התנגדות לחוק.

אריה אלדד: אני מאוד לא שלם עם הסעיף הזה, הוא נראה לי לא צודק, לא נכון.

אריה אלדד: פריון הוא במסגרת סל הבריאות וזה מגיע לאנשים.

אריה אלדד: אמרו לי ממשרד האוצר שהם יפילו את החוק על הסעיף הזה, והשאלה היא אם שווה לנו.

אריה אלדד: פה אני לא מדבר על הצדק אלא כפוליטיקאים, בתקופה הזו שבה אי ההסכמה מונעת את העלאת החוק.

זהבה גלאון: אני מבינה את הדילמה.

זהבה גלאון: יש לי רק שאלה טכנית: על איזה סכום מדובר?

עפרה בלבן: סדרי גודל של 500 דולר.

מרדכי הלפרין: עוד לא התקבלה החלטה אז בואו לא נתחייב.

זהבה גלאון: זה לא דיפרנציאלי.

קריאות: לא.

אריה אלדד: זה מעצבן וקטנוני.

מרדכי הלפרין: זה יהיה חמישית מהסכום שעולה להם היום לנסוע לחוץ לארץ.

זהבה גלאון: אבל עדיין זה יהיה חוק שנשים עניות לא יוכלו - - -

מרדכי הלפרין: תהיה ועדת חריגים ותפטור אותם מזה.

זהבה גלאון: מה שהאוצר אומר לנו היום הוא שזה חוק רק לנשים בעלות אמצעים.

ג'ודי וסרמן: כתוב, בין היתר: גם עבור הפיצוי וגם הפקידים של הממשלה?

יצחק גלנטי: מה שהאוצר אומר פה זה מה שחבר הכנסת אלדד אמר:

יצחק גלנטי: אתם רוצים להעביר את הצעת החוק בתנאים הקיימים היום – תכניסו את הסעיף; אתם לא רוצים – אל תכניסו אותו.

זהבה גלאון: אולי תגדירו לנו, שנדע כשזה יבוא לוועדה - - -

יצחק גלנטי: אין פה נציג של האוצר.

מירה היבנר: שוחחתי אתמול בבוקר עם רביב סובל.

מירה היבנר: הוא אמר שתנאי בל יעבור זה מה שכתוב כאן.

מירה היבנר: לא יהיה כתוב – לא יהיה חוק.

מירה היבנר: כולנו רוצים שהחוק יעבור.

מירה היבנר: חברת הכנסת גלאון, אנחנו סמוכים ובטוחים שהאגרה תהיה כזו שגם לשכבות סוציו-אקונומיות לא גבוהות – אני לא מדברת על אלה שמקבלים הבטחת הכנסה – יוכלו לעמוד בהוצאות.

מירה היבנר: ברשות היושב ראש, נציג כאן את כל התמונה, היום זה באמת רק לנשים שיכולות לעשות את זה מבחינה כספית.

מירה היבנר: היום דבר כזה עולה בין 10,000 ל-15,000 דולר.

מירה היבנר: אלה לא הסכומים שאנחנו מדברים עליהם, אנחנו מדברים על סכומים רחוקים מזה.

עפרה בלבן: גם 6,000 דולר זה הרבה, וזה מה שזה עולה.

מירה היבנר: יש טווחים: כאלה שלא נוסעות זה פחות, כאלה שנוסעות עם הבעל זה יותר.

מירה היבנר: יש מרווח גדול.

מירה היבנר: בואו לא נשים מסך ונאמר שרק עשירים יוכלו להרשות לעצמם.

מירה היבנר: ממש לא.

מירה היבנר: מה עוד שאנחנו באים לחדר הזה כדי לאשר.

אריה אלדד: את צודקת בזה שאת אומרת שאתם באים לחדר הזה.

אריה אלדד: זה נכון, אבל אם נגיד שזה סעיף האגרה ואנחנו לא מקבלים אותו, אז החוק לא יופעל.

אריה אלדד: אבל אנחנו - - -

מירה היבנר: זה היה המשפט הבא שלי: אם לא נעביר אותו לא יהיה חוק.

זהבה גלאון: לא זאת הכוונה.

אריה אלדד: יהיה חוק, אבל החוק לא יופעל כי לא יהיו תקנות.

זהבה גלאון: די נשבר לי מכך שהאוצר מחזיק אותנו על כל חוק, אומר:

זהבה גלאון: אם את זה לא תעבירו, אז לא נעביר את כל החוק.

אריה אלדד: אבל יש לנו שישה חודשים עד שהחוק נכנס לתוקף.

אריה אלדד: אחרי הבחירות יהיה לנו זמן לבוא בדברים עם האוצר, כי צריך לזכור שהם ירצו אז להעביר תקציב, ירצו לגייס כל מיני תמיכות.

אריה אלדד: זה יהיה מצב יותר נוח לכנסת לבוא בדברים עם האוצר, כשהם ערב העברת תקציב.

עפרה בלבן: נכון.

עפרה בלבן: גם קופות החולים, היום יחידות הפריית מבחנה הן אוטונומיות כלכלית, ויהיה להם נוח מאוד להמשיך את האוטונומיה הזאת.

עפרה בלבן: אז אין בעיה, הסכום המשוער הזה, של 500 דולר - - -

ג'ודי וסרמן: אפשר לכתוב אילו אלמנטים ייכללו: לשם תשלום פיצוי לתורמת, ולמה עוד נדרש הכסף?

נתן סמוך: בסופו של דבר מה שיקבע לאן ילך הכסף הוא הסכום שלו.

נתן סמוך: אם הסכום יהיה שקול לסכום של הפיצוי אז זה ילך רק לפיצוי.

נתן סמוך: אני לא רוצה להתחייב משום שלא דנו על זה עם משרד האוצר.

נתן סמוך: כרגע לא נראה לי הגיוני שזה יהיה גבוה בהרבה, אולי אפילו גבוה בכלל, מסכום הפיצוי.

יצחק גלנטי: זה כדי להגדיל את הכנסות האוצר.

נתן סמוך: אם יהיה פער זה ילך לצרכים אחרים, ואז תצטרכו לקבל מאתנו דיווח לאילו צרכים אנחנו מבקשים לקחת את זה.

נתן סמוך: אם לא יהיה פער אז ברור שזה ילך רק למטרה הזאת.

נתן סמוך: לכן אני מציע לא לטפל בזה כרגע.

זהבה גלאון: זאת אומרת, האגרה נועדה לפיצוי.

נתן סמוך: בעיקרה כן.

נתן סמוך: כדי לראות אם יש הוצאות שהממשלה רוצה לגלגל על האגרה אז מציינים את הדבר הזה כאפשרות, אבל יש להניח שאו שלא יהיה פער כזה בכלל או שהפער יהיה קטן.

נתן סמוך: בכל מקרה, נצטרך לבוא לוועדה ולהסביר מה פשר הפער, אם יהיה, בין סכום הפיצוי לבין סכום האגרה.

זהבה גלאון: אני לא מבינה את ההתניה בין האגרה לפיצוי.

זהבה גלאון: לדעתי, כל אישה שמבוטחת בביטוח בריאות ממלכתי צריכה לקבל.

מרדכי הלפרין: זו התניה של האוצר.

ג'ודי וסרמן: אולי נכתוב: ובלבד שזה לא יעלה על סכום הפיצוי שמקבלת תורמת?

עפרה בלבן: ממילא זה לא יעלה.

עפרה בלבן: סדר הגודל הוא 1,500 דולר פיצוי.

עפרה בלבן: דיברנו על זה.

נתן סמוך: הסעיף הזה נאמר, בין השאר, על מנת להשאיר את האפשרות.

נתן סמוך: אמרתי או שלא יהיה פער או שהפער לא יהיה גדול, ובכל מקרה כשנבוא לוועדה נצטרך להסביר את הפער, אם יהיה.

נתן סמוך: אני מציע לשמור את האפשרות הזאת, ואחר כך הוועדה תקבל מאתנו דין וחשבון מה טיבו ומה מטרתו של הפער, אם יהיה.

נתן סמוך: כרגע לא הייתי נוגע בזה.

מרדכי הלפרין: אולי יחליטו להעביר אותו לסעיף הביטוח.

מרדכי הלפרין: כדאי להשאיר את זה, זה לא פוגע באף אחד.

אריה אלדד: אם נעביר את ההסתייגות, יבוא האוצר וימשוך בין הקריאה השניה והשלישית.

אריה אלדד: השאלה היא אם שווה לסכן את זה.

אריה אלדד: זה סעיף מעצבן, אבל הוא לא קריטי.

מירה היבנר: המטרה העיקרית של הסעיף הזה היא לאפשר לתת את הפיצוי לתורמת.

מירה היבנר: יכול מאוד להיות - - -

יצחק גלנטי: זה לדעתך, גם לדעתי.

יצחק גלנטי: אבל כתוב: "בין השאר - - -".

מירה היבנר: היות שאני צופה שגם האוצר יהיה מעוניין שהחוק יעבור והאגרה לא תהיה כזאת, יכול להיות שהוא יגיד שזה רק לפיצוי ואת השאר שנספוג מתקציבנו.

מירה היבנר: זאת גם אפשרות שאני צופה.

מירה היבנר: לכן אני אומרת שאנחנו לא מדברים פה על אגרות שהן כאלה שאנשים לא יוכלו לעמוד בהן.

מירה היבנר: השפיל הוא קטן, כי אנחנו רוצים לעודד.

מירה היבנר: אם רוצים לעודד צריכים לתת פיצוי; אם רוצים לתת פיצוי צריך להביא את הכסף מאיפה שהוא.

מירה היבנר: לטעמי, הסעיף הזה לא פותח פתח לסכומים בשמיים, ומאידך אם לא נכניס אותו או נסתייג ממנו, חזקה על האוצר שבדרכיו הוא יאמר שאם זה לא קיים לא אין חוק.

יצחק גלנטי: מצד שני, האוצר יצטרך להתמודד גם מול הציבור, כאשר האלטרנטיבה של אי קבלת החוק הזה תהיה המשך המצב הקיים, שבו התורמות והנתרמות יוצאות לחו"ל ואין שום פיקוח על הסיפור הזה.

אריה אלדד: זה ציבור קטן, הוא לא צעקני והוא לא כוח לחץ.

יצחק גלנטי: את לא רוצה לעצור את זה עכשיו?

זהבה גלאון: אני לא רוצה לעצור.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

חדווה אייל: צריך לשים לב שגובה האגרה לא יקבע את גובה הפיצוי, שלא יבואו אחר כך לדיון ויגידו לנו שבגלל שזו האגרה וזה מה שאפשר לקבל אז אי-אפשר לדון על פיצוי הולם יותר עבור הנשים.

חדווה אייל: לשים לב שזה לא יהיה מותנה זה בזה.

זהבה גלאון: זו הערה מאוד חשובה.

עפרה בלבן: מצד שני, את לא רוצה שיהיה סחר, אז הפיצוי לא יכול להיות גבוה מדי.

חדווה אייל: זו בדיוק הבעיה.

אריה אלדד: אנחנו לא רוצים שסכום פיצוי גבוה מאוד יהיה תמריץ לאנשים להעמיד את גופם - - -

עפרה בלבן: אז יש צורך באיזונים.

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: אני מעמיד את הסעיף הזה להצבעה.

יצחק גלנטי: מי בעד?

יצחק גלנטי: הצבעה בעד סעיף 46 – פה אחד נגד – אין סעיף 46 אושר.

יצחק גלנטי: תודה, סעיף 46 עבר.

יצחק גלנטי: אני מבקש לעבור לסעיף 47.

ליטל שוורץ: "פיקוח 47.

ליטל שוורץ: (א) המנהל ימנה רופא מומחה עובד משרד הבריאות שיפקח על ביצוע ההוראות לפי חוק זה.

ליטל שוורץ: (ב) הרופא המומחה רשאי, לשם ביצוע תפקידו כאמור, לדרוש ולקבל מידע ממאגר המידע, ממחלקות מוכרות, מוועדות אישורים ומוועדת החריגים; הרופא המומחה ימסור למנהל, אחת לשנה, דין וחשבון בעניינים הנוגעים לתפקידו כאמור".

יצחק גלנטי: גם מרישום הילודים?

מרדכי הלפרין: לא, לא, רק הטיפולים.

ג'ודי וסרמן: הילודים זה סגור.

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: מי בעד הסעיף?

יצחק גלנטי: הצבעה בעד סעיף 47 – פה אחד נגד – אין סעיף 47 אושר.

יצחק גלנטי: תודה, סעיף 47 עבר.

יצחק גלנטי: אבקש להמשיך.

ליטל שוורץ: "ביצוע ותקנות 48.

ליטל שוורץ: (א) השר ממונה על ביצוע הוראות חוק זה, והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו.

ליטל שוורץ: (ב) הוראות וטפסים שהורה המנהל לפי חוק זה יפורסמו באתר האינטרנט של משרד הבריאות".

יצחק גלנטי: מי בעד הסעיף?

יצחק גלנטי: הצבעה בעד סעיף 48 – פה אחד נגד – אין סעיף 48 אושר.

יצחק גלנטי: תודה, סעיף 48 עבר.

זהבה גלאון: יש עכשיו ויכוח מאוד גדול בוועדת החוק.

זהבה גלאון: במסגרת חוק חובת המכרזים יש ויכוח גדול האם מפסיקים לפרסם בעיתונות הכתובה ומחייבים את המדינה לפרסם רק באינטרנט.

זהבה גלאון: אני מודה שאני לא אוהבת את זה, אני חושבת שצריך להשאיר גם בעיתונות הכתובה.

יצחק גלנטי: גם אני מאוד לא אוהב את זה, משום שעדיין יש שכבות גדולות של אוכלוסייה שלא יודעת לעבוד עם אינטרנט.

אריה אלדד: חברים, מי שהוא בן 80 ולא יודע לקרוא – האותיות של המכרזים האלה כל כך קטנות שאחרי גיל 40 כבר לא קוראים אותם.

מנחם בורשטיין: אי-אפשר להוסיף מקום נוסף, בלי לציין איפה?

מרדכי הלפרין: אינטרנט זה הכי יעיל.

מרדכי הלפרין: המערכת בכל העולם הולכת לאינטרנט, אי-אפשר לעצור את זה.

ג'ודי וסרמן: טפסים נקבעים בתקנות, באישור ועדה או בלי אישור ועדה.

ג'ודי וסרמן: כאן ביקשו אנשי משרד הבריאות שהתקנות ייקבעו על-ידי המנהל, ולכן הן לא מפורסמות בקובץ תקנות אלא כהנחיה פנימית.

דוברת: תקנות זה הדבר הכי לא נגיש בעולם.

יצחק גלנטי: רבותי, כבר הצבענו על הסעיף הזה והעברנו אותו.

יצחק גלנטי: אני מבקש להמשיך ל-48א.

ליטל שוורץ: "תיקון פקודת בריאות העם 48א.

ליטל שוורץ: בפקודת בריאות העם, 1940, בסעיף 24ב, אחרי פסקה (2) יבוא: "(3) לגבי מחלקה מוכרת כהגדרתה בחוק תרומת ביציות, התשס"ט–2008 – בית החולים או המחלקה המוכרת לא קיימו הוראה מהוראות החוק האמור.

ליטל שוורץ: "

יצחק גלנטי: מי בעד?

יצחק גלנטי: הצבעה בעד סעיף 48א – פה אחד נגד – אין סעיף 48א אושר.

יצחק גלנטי: תודה, הסעיף עבר.

יצחק גלנטי: אבקש לעבור לסעיף 49.

ליטל שוורץ: "תיקון פקודת מס הכנסה 49.

ליטל שוורץ: בפקודת מס הכנסה, בסעיף 9, אחרי פסקה (28) יבוא: "פיצוי לתורמת ביציות (29) פיצוי ששולם לתורמת לפי סעיף 41 לחוק תרומת ביציות, התשס"ט–2008.

ליטל שוורץ: "

זהבה גלאון: מה זה אומר, שיהיה פטור ממס?

ג'ודי וסרמן: כן.

יצחק גלנטי: מי בעד סעיף 49?

יצחק גלנטי: הצבעה בעד סעיף 49 – פה אחד נגד – אין סעיף 49 אושר.

יצחק גלנטי: תודה, הסעיף עבר.

יצחק גלנטי: סעיף 50.

ליטל שוורץ: "50.

ליטל שוורץ: תחילה.

ליטל שוורץ: תחילתו של חוק זה שישה חודשים מיום פרסומו".

יצחק גלנטי: מי בעד הסעיף?

יצחק גלנטי: הצבעה בעד סעיף 50 – פה אחד נגד – אין סעיף 50 אושר.

יצחק גלנטי: תודה, גם סעיף הזה עבר.

זהבה גלאון: לגבי סעיף 30, הייתה בקשה שאני חושבת שהיא מוצדקת; היכולת לקבל את הפרטים תהיה בצו שופט בית משפט מחוזי – זו בקשה נכונה.

זהבה גלאון: אני מציעה לשנות.

יצחק גלנטי: הם אנחנו רשאים לעשות את זה, מבחינת נהלים?

ג'ודי וסרמן: בצו שופט בית משפט?

מנחם בורשטיין: הבקשה היא מניסיון בשטח.

מנחם בורשטיין: זוגות שפונים למכון, במיוחד מהמגזר הדתי והערבי, אם הם יודעים שהילד יכול בגיל 18 לדעת שההיריון היה מתרומה - - -

קריאות: זה סעיף 33.

מנחם בורשטיין: ברגע שהם יודעים את זה הם לא ירצו תרומה, ורוב הזוגות ימשיכו עם הקניה בחוץ לארץ.

מנחם בורשטיין: לפני שבוע אמר לי מישהו שעוסק בתרומות בחו"ל לא להוסיף את התקנה הזאת, כי ככה תמשיך להיות לו פרנסה.

מנחם בורשטיין: זאת הבקשה, לא למנוע.

מנחם בורשטיין: אדם חולה במחלה נדירה, אז הוא ניגש לשופט ואומר שהוא חולה במחלה נדירה ומבקש לדעת אם הוא תרומת ביצית או שמספיק לו לעשות עץ משפחתי מבחינת התורשה.

מנחם בורשטיין: אמר לי זוג ערבי שאנחנו עוזרים לו בתחום הזה: ברגע שהבן יידע שהוא מתרומת ביצית, בחברה שלנו הוא גמר את הקריירה.

מנחם בורשטיין: זה דבר שאין הוראות ברורות לגביו, יש הוראות של שתי מופתים, אחת הפוכה מהשניה.

מנחם בורשטיין: זה יהיה באישור שופט.

ג'ודי וסרמן: מה שאתם מציעים זה לבטל את סעיף 33א במתכונתו הנוכחית, לבטל את הזכות של אדם שמלאו לו 18 לפנות למאגר ולקבוע שרק בית משפט יוכל - - -

מרדכי הלפרין: הוא יכול לפנות.

מרדכי הלפרין: תני לו את הגישה, רק צריך אישור שופט.

ג'ודי וסרמן: מה זה גישה בלי לקבל תשובה?

ג'ודי וסרמן: אין לו גישה.

מרדכי הלפרין: הוא יפנה לשופט, והשופט ישקול אם זה מוצדק ולפי זה ייתן לו.

ג'ודי וסרמן: הרשם יפנה לשופט?

מרדכי הלפרין: לא, האדם שרוצה לדעת אם הוא תרומת ביצית.

מרדכי הלפרין: להשאיר את הסעיף ולהוסיף את המילים "באישור שופט".

עפרה בלבן: או: "לאחר קבלת אישור בית המשפט".

ג'ודי וסרמן: בית המשפט יכול להורות לרשם לתת תשובה חיובית או שלילית.

מרדכי הלפרין: עדיף שלא, עדיף שהרשם ייתן את התשובה אחרי קבלת אישור שופט.

ג'ודי וסרמן: אם אתה אומר שהכלל הוא שאדם בן 18 לא יכול לפנות למאגר ולקבל מידע, אז צריך לומר את זה במפורש.

ג'ודי וסרמן: צריך לומר שרק אם ניתן צו של שופט, לבקשת האדם, אז הוא יקבל את המידע.

מרדכי הלפרין: אני לא רוצה להצריך אותו עכשיו ללכת ולהגיש לבית המשפט.

ג'ודי וסרמן: זה בדיוק מה שרוצים כאן.

מרדכי הלפרין: הייתי אומר שהרשם ידרוש אישור של בית המשפט.

ג'ודי וסרמן: הרשם לא יפנה לבית המשפט.

מרדכי הלפרין: אין דבר כזה?

עפרה בלבן: אז אחרי המילים "בתרומת ביציות" יהיה כתוב: "באישור".

ג'ודי וסרמן: לא, הפסקה הזאת נמחקת ובמקום זה נאמר משהו כזה – צריך עוד לנסח: בית המשפט יתיר לרשם למסור לאדם שמלאו לו 18 שנים תשובה חיובית או שלילית אם נולד כתוצאה מתרומת ביציות, ללא פירוט נוסף וללא מידע המזהה את האם התורמת, האם הנושאת או הגבר שמזרעו הופרו הביציות כתוצאה מאותה הפריה שממנה נולד האדם, אם בית המשפט ישתכנע – עכשיו צריך להחליט - שנסיבות מיוחדת מצדיקות מסירת המידע.

ג'ודי וסרמן: בית המשפט צריך גם להשתכנע שאין במסירת המידע או חלק ממנו כדי לגרום נזק לבריאותו הגופנית או הנפשית של האדם או לסכן את חייו, ושכושרו ובשלותו השכליים והנפשיים של האדם מאפשרים לו הבנה נאותה של המידע ומשמעותו והתועלת במסירת המידע לאדם עולה על הנזק שייגרם לו.

ג'ודי וסרמן: זה לקוח מחוק מידע גנטי.

מרדכי הלפרין: בהתחלה לא צריך את הילה "מיוחדים", השאר כלול.

עפרה בלבן: אם כך, אדם בן 18 יהיה רשאי לפנות לבית המשפט?

ג'ודי וסרמן: כן, ובית המשפט ישקול את מכלול הדברים האלה.

זהבה גלאון: אני מציעה לקבל את זה.

זהבה גלאון: זו בקשה נכונה.

לירון אדלר: בחוק האימוץ, ילד שרוצה לגשת למרשם גם צריך צו של בית המשפט?

ג'ודי וסרמן: לא, שם לא צריך.

יצחק גלנטי: רבותי, לא נוכל להתקדם כך.

יצחק גלנטי: על פי הנוהל אנחנו חייבים לבטל את ההצבעה על סעיף 33(א) ולהצביע מחדש על הנוסח שהוקרא.

יצחק גלנטי: נצביע קודם כול על הביטול של הקיים.

יצחק גלנטי: מי בעד ביטול הסעיף הקיים?

יצחק גלנטי: הצבעה בעד ביטול סעיף 33 - פה אחד נגד – אין הביטול התקבל.

יצחק גלנטי: תודה, הביטול עבר.

יצחק גלנטי: מי בעד סעיף 33א, כפי שהוקרא על-ידי היועצת המשפטית?

יצחק גלנטי: הצבעה בעד סעיף 33(א) – פה אחד נגד – אין סעיף 33(א) התקבל.

יצחק גלנטי: תודה, גם זה עבר.

זהבה גלאון: אדוני, הדבר האחרון שנותר פתוח הוא נושא הביטוח.

יצחק גלנטי: זה נדון פה?

אריה אלדד: לא, הבטחנו לדון בזה.

אריה אלדד: בוועדת המשנה לא הספקנו לדון בו - - -

זהבה גלאון: - - ואמרנו שנביא את זה לפה.

זהבה גלאון: אני מקבלת את מה שנאמר אתמול בוועדה על-ידי הרופאים שהיו פה.

זהבה גלאון: במקרים של רשלנות רפואית, אם אותה אישה נמצאת בבית חולים היא מכוסה, אבל נשארו דברים קטנים, וכאן זו שאלה מי צריך לשאת באחריות לגבי אותה אישה, מי צריך לשאת באחריות לגבי דברים עתידיים ועל מי נופלת הוכחת הנטל.

זהבה גלאון: אני חושבת שאם הניחו הצעת חוק כל כך מקיפה וכל כך מתקדמת, גם ברצון לתת מענה למטופלות ולאלה שתורמות וגם לסייע למחקר, אי-אפשר להשאיר את הנושא של הדאגה לשלומן של הנשים והגנה על בריאותן פרוץ.

זהבה גלאון: אני חושבת שיש כאן ניסיון לתת מענה שהוא לא בשמיים והוא לא מכניס את האוצר להוצאות.

זהבה גלאון: זה שפצור קטן.

אריה אלדד: אני לא מצליח לראות את המתאר שבו אישה עברה טיפול, שאבו ממנה ביציות, כעבור שנה היא חלתה והיא סבורה שההידבקויות בבטן או העקרות או כל דבר אחר קשורים לטיפול.

אריה אלדד: היא עכשיו זכאית לכל הטיפול מתוקף חוק.

אריה אלדד: זה לא שהמדינה מתנערת מהטיפול בה ככל אדם.

זהבה גלאון: אין ויכוח.

זהבה גלאון: אתן כמה דוגמאות.

יצחק גלנטי: אני מבקש את תשומת ליבכם לכך שלפי הרשום אצלי ועדת הכנסת מתכנסת בשעה 9:00.

וילמה מאור: זה בסדר, חבר הכנסת טל הודיע שבכל שעה שהיא הוא יכנס את הוועדה.

יצחק גלנטי: תודה.

זהבה גלאון: חדווה, את רוצה להציג את הדברים?

חדווה אייל: כן.

חדווה אייל: אני מתנצלת מראש, המכתב נכתב אתמול ב-12:00 בלילה אחרי יום מאוד מייגע אתכם, והוא לא מנוסח באופן שחשבתי שיהיה מנוסח.

חדווה אייל: אתמול עלה המספר שאנחנו צופים, משהו כמו מאה תרומות בשנה.

חדווה אייל: כשמדברים על ביטוח, מדובר על אותו אחוז שכולם הזכירו, אחוז פגיעות מזערי.

חדווה אייל: כלומר, כאן אנחנו מדברים על ביטוח למקרים כל כך בודדים שזה אפילו מגוחך להזכיר את נושא התקציב כבעיה.

חדווה אייל: רוב המקרים מכוסים בסל הבריאות, הבעיה מתחילה להיות ברגע שקורות בעיות שהן לא בסל הבריאות.

יצחק גלנטי: את יכולה לתת דוגמה?

אריה אלדד: זה מה שביקשתי, כי אני לא מעלה על דעתי על דוגמה.

עפרה בלבן: היא חטפה סרטן והיא צריכה תרופה שלא נמצאת בסל, לדוגמה.

אריה אלדד: אבל להגיד שהסרטן הזה קשור - - -

עפרה בלבן: אני מסכימה אתך ב-100%, אין לקשור את הדברים.

חדווה אייל: אשמח להציג את זה.

חדווה אייל: אני התורמת, יש לי את סל הבריאות אבל אין לי ביטוח משלים, אין לי מעבר לזה כלום.

אריה אלדד: ל-30% מהאוכלוסייה אין ביטוח משלים.

אריה אלדד: זה לא פשע.

חדווה אייל: דיברנו על פילנתרופיה של הנשים האלה, לנו יש אחריות חברתית כלפיהן, שירגישו בטוחות בכל התהליך וזה הסיפור.

חדווה אייל: הגעתי לטיפול, מתעוררת בעיה.

חדווה אייל: בעקבות הטיפול אני אמורה לקבל איזושהי תרופה.

חדווה אייל: אם היא לא מכוסה בסל התרופות אבל היא מכוסה בביטוח משלים, ואין לי ביטוח משלים, אני צריכה לקבל את הביטוח המשלים.

חדווה אייל: אם גם לביטוח המשלים יש דמי השתתפות, אין שום סיבה בעולם שאשא בהם.

אריה אלדד: אני מנסה לחשוב על דוגמה קונקרטית, לא על משהו היפותטי.

אריה אלדד: האם יש דבר כזה?

אריה אלדד: האם אנחנו הולכים עכשיו לנסות להתקוטט עם האוצר על משהו היפותטי או על בעיה, שאנחנו יודעים לשרטט ואומרים שצריך לתת לה פתרון.

חדווה אייל: אני לא בטוחה שהשיח צריך להיות התקוטטות עם האוצר.

יצחק גלנטי: גברתי, זו לא שאלה של צריך או לא צריך, אבל האוצר מטבעו שם ברז לכל דבר אפשרי.

יצחק גלנטי: לכן בהחלט ניתן ללכת לקראתך, אבל עדיין לא שמעתי ממך דוגמה מעשית, לא מצב תיאורטי של יתכן.

חדווה אייל: נזקים שקורים, לאו דווקא מרשלנות, הם דלקות, יכולים להיות נזקים מהרדמה מלאה.

אריה אלדד: נכון, זה מכוסה.

אריה אלדד: מה שאת אומרת מדויק, אבל כל מה שאת מתארת, להבנתי, קורה בכל ימות השנה אצל נשים שמקבלות טיפולים זהים וזה מכוסה.

חדווה אייל: אבל אם אין ביטוח משלים, ואם יש דמי השתתפות, מה אז קורה?

חדווה אייל: למה היא צריכה לשאת בהוצאות של דמי ההשתתפות?

חדווה אייל: היא עושה תהליך פילנתרופי.

עפרה בלבן: היא התנדבה, היא הסכימה - - -

יצחק גלנטי: ונתנו לה את כל האזהרות.

עפרה בלבן: - כל ההסבר.

עפרה בלבן: את מבקשת שמנת עם שמנת, עם שמנת.

חדווה אייל: אז שיירשם בהסכמה מדעת, שהיא תדע ושזה יהיה באותיות של קידוש לבנה, שאין לה ביטוח, שהביטוח לא מכסה.

עפרה בלבן: סליחה?

אריה אלדד: יש ביטוח ממלכתי.

אריה אלדד: אני רוצה להזכיר דבר אחד, בחוק השתלות איברים זה בדיוק מה שניסינו לעשות, לתפור חליפת הגנה שלמה, מלאה, כוללת השתתפות עצמית.

אריה אלדד: בא האוצר ברגע האחרון וטרפד את זה, ואני הצבעתי נגד חוק השתלות איברים, שעבדתי עליו כל כך הרבה, כי שרפו לי את הפיוז.

אריה אלדד: אבל זה המהלך שהאוצר עושה, והשאלה היא אם בשביל האפשרות ההיפותטית שיהיה משהו שלא יהיה מכוסה זה כדאי.

אריה אלדד: יש דבר אחד ששמעתי בדברייך – ופה את צודקת – אם בעוד שנה היא תצטרך ללכת לרופא מומחה בקופת חולים כי יהיו לה כאבים, היא משלמת לביקור השתתפות עצמית.

אריה אלדד: כלומר, יש לה עלויות שנגזרות אולי מעצם העובדה שהיא התנדבה לדבר הזה.

עפרה בלבן: אז בשביל זה יש פיצוי.

חדווה אייל: מה אמור לכסות הפיצוי?

עפרה בלבן: גם את זה.

אריה אלדד: הפיצוי לא אמור להיות על כך שהיא מכרה ביציות.

יצחק גלנטי: תודה, שמענו.

מירה היבנר: אני מבקשת לעשות איזשהו סדר.

מירה היבנר: ננסה להבין מהו אותו ביטוח, שהוא מילת הקסם פה.

מירה היבנר: אם אנחנו מדברים על טיפולים רפואיים שהם בסל הבריאות, מה נפקא מינה ביטוח?

מירה היבנר: יש לכל אזרח במדינת ישראל, על פי חוק ביטוח בריאות ממלכתי, את כל מה שהסל נותן, לרבות תרופות.

מירה היבנר: דבר שני, אם יש איזשהו נזק, לטעמנו זה נכלל בביטוח שקיים ממערכת הבריאות.

מירה היבנר: כלומר, במקרה הזה נכנסת חברת הביטוח שקיימת היום, אם הייתה רשלנות בטיפול או שנעשה משהו שלא צריך היה להיעשות.

מירה היבנר: בנוסף לזה, אנחנו לא פילנתרופיה.

מירה היבנר: הגברת שבאה לא מקבלת סכום בשמיים, אבל מקבלת פיצוי.

מירה היבנר: אני חושבת, ואני מוכנה ללכת במישור הזה, שכל אותן נשים שחוששים שייצא שכרן בהפסדן נעשה טופס הסכמה מובנה מאוד ברור.

מירה היבנר: לא נכתוב שאין ביטוח, כי אז חבל על הזמן של כולנו פה, כי אף אחת לא תבוא.

מירה היבנר: יש ביטוח, אז חבל - - -

יצחק גלנטי: רק צריך ליידע אותן.

מירה היבנר: אנחנו מיידעים אותן מה זה כולל; יש חוק ביטוח בריאות ממלכתי שכלול; אם יש רשלנות רפואית זה נכלל; ביקור רופא – במסגרת השקלים שאת מקבלת תעשי לך את השיקול.

מירה היבנר: אבל שיהיה ברור, לא אכתוב בטופס ההסכמה באותיות קידוש לבנה שאין ביטוח.

זהבה גלאון: בהנחה שאנחנו עוזבים את זה כרגע בחוק וחוזרים לוועדה הזו בעוד חצי שנה כדי להתקין תקנות בנושא האגרה ובנושא הפיצוי, האם אפשר לפחות להכניס אלמנט שהסוגיה של הביטוח - - -

ג'ודי וסרמן: החזר הוצאות עבור טיפולים רפואיים?

זהבה גלאון: משהו כזה.

זהבה גלאון: אני רוצה למצוא לזה מינוח, כדי שיהיה ברור שכשאנחנו חוזרים לפה בעניין האגרות והפיצוי בוחנים שוב את הסוגיה הזאת, שתהיה לנו אופציה לבחון את הסוגיה.

נתן סמוך: נקודת המוצא של המדינה היא שהמדינה לא מקבלת על עצמה כרגע אחריות שאין לה בשום מקום אחר, ליצור אחריות מוחלטת כלפי אישה שעוברת טיפולים - בשלב הזה, יכול להיות שיהיו תיקוני חקיקה עתידיים.

נתן סמוך: היום במערכת הבריאות, ובכלל במערכת המשפטית הישראלית, אין דבר כזה אחריות מוחלטת עבור שירות רפואי, למעט בנושא אחד, הנושא של נפגעי תאונות דרכים.

נתן סמוך: גם אז המדינה לא משתתפת, אלא מדובר במסגרת סגורה שבעלי הרכב משלמים פרמיה והפרמיה הזאת מממנת את כל הטיפולים, גם אם הם לא נגרמים בעקבות רשלנות.

נתן סמוך: לכן, אני לא חושב שחידושים מהסוג הזה, של אחריות מוחלטת, שמתרוצצים הרבה בתוך המערכת המשפטית והרפואית הישראלית, יתחדשו דווקא פה.

נתן סמוך: אני רוצה להזכיר שגם אישה מטופלת שתורמת, את התוצאות הבעייתיות של הטיפול היא לא יכולה לזקוף לאחריות המדינה.

נתן סמוך: היא הייתה צריכה לעבור את זה בכל מקרה, ולכן גם לא ניצור כאן אבחנה בין תורמות מטופלות לתורמות מתנדבות.

נתן סמוך: אני חושב שאין הצדקה כרגע לעשות את זה, לא במישרין וגם לא על-ידי סעיף הסמכה, שאומר שבאופן עקרוני המדינה מקבלת על עצמה את החבות, ובואו נראה את התכנים שלה בעתיד.

נתן סמוך: מדובר במשהו מאוד מרחיק לכת.

נתן סמוך: אנחנו צריכים לזכור שאם ניצור חבות מוחלטת המשמעות של זה היא אחת; שבתי החולים, שבחלק מהמקרים כן עשויים להיות חייבים עקב רשלנות רפואית, יגידו: בשביל מה את צריכה להוכיח רשלנות רפואית?

נתן סמוך: יש לך מסלול ירוק לקבלת פיצוי באופן מוחלט.

נתן סמוך: תלכי לגישה הזאת.

נתן סמוך: יכולות להתעורר שאלות שנוגעות לקשר סיבתי והן יחייבו הליכים משפטיים מורכבים.

נתן סמוך: אנחנו נמצאים בתחום שאין הצדקה להיכנס אליו בנושא הזה.

נתן סמוך: אפשר לקיים דיונים נפרדים, אבל אני אומר מראש שהבעיות הן עצומות ואי-אפשר לפתור אותן במסגרת הדיון הזה.

חדווה אייל: הצדקת הפכה נצלנית בן-רגע ברגע שזה מגיע לזכויות הבסיסיות שלה והבריאות שלה.

חדווה אייל: אחרי התרומה היא תצרך להתמודד עם בית חולים, עם עורכי דין.

זהבה גלאון: אחת שבאה לתרום אתם מתייחסים אליה כמישהי שעושה פעולה הרואית, תורמת למחקר ולנשים אחרות; אם קורה לה משהו, המדינה אומרת שהיא לא לוקחת אחריות.

נתן סמוך: צריך לזכור שאדם שמטופל היום בישראל לא צריך לעשות מעשים הרואיים.

נתן סמוך: גם אדם שמטופל בבעיה רפואית, שאיננה נובעת מאשמתו, ההתמודדות שלו עם מחלתו היא הרבה פעמים התמודדות הרואית, כמו של חולי סרטן, חולי לב וכדומה.

נתן סמוך: מה שמגיע לאדם במסגרת הסל מגיע לו, אם הוא לא מצליח להוכיח רשלנות רפואית הוא לא יקבל.

זהבה גלאון: אבל זה לא אותו דבר.

נתן סמוך: למה זה לא אותו דבר?

זהבה גלאון: כי אתה מצפה ממני שאתרום.

נתן סמוך: גם אם מדובר בפעולה וולונטרית, אדם ולא מקבל דברים שהם מעבר לזה, לא הזמין את זה על עצמו.

זהבה גלאון: בסדר, גם על זה יש לי מה להגיד.

טלי שטיין: אני מסכימה לנימוקים שהועלו על-ידי עורך הדין סמוך, ואני רוצה להוסיף שאם נלך לאורך אותו קו אנחנו משנים את העקרונות הבסיסיים של דיני נזיקין.

טלי שטיין: אני לא חושבת שהיינו רוצים דווקא בחוק הזה ספציפית לשנות את כל מה שמקובל.

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: לא גברתי, קיבלת את מלוא זכות הדיבור, ברשות ולא ברשות.

יצחק גלנטי: תני בבקשה גם לאחרים להתבטא.

יצחק גלנטי: בבקשה, אדוני.

אריה אלדד: איך אנחנו הולכים לפתור את זה בחוק הניסויים בבני אדם?

נתן סמוך: אין לי בעיה, אני יכול לבדוק את זה.

מרדכי הלפרין: 14 שנה אני מדבר ונלחם בכל הפורומים בעד ביטוח במצבים דומים.

מרדכי הלפרין: במקרה הזה, עורך הדין סמוך שכנע אותי שכאן זה כמעט לא רלוונטי, חוץ מאשר מקרים שיהיו פעם בכמה שנים.

מרדכי הלפרין: זה לא מוצדק, מבחינת מערכת החקיקה, להכניס דבר כזה לחוק הזה.

מרדכי הלפרין: ברור שאם זה יכול לעכב את החוק לא כדאי לאף אחד מאתנו שהחוק הזה ייתקע בגלל דבר, שברמה העקרונית צריך להיות, אבל לא להכניס אותו לחוק הזה עכשיו.

חדווה אייל: אתמול אמרת שאתית זה לא מוסרי.

חדווה אייל: זה מה שאמרת, ואני מצטטת אותך.

מרדכי הלפרין: אני מסכים, ואני אומר שוב שבחוק הפונדקאות - - -

יצחק גלנטי: גברתי, את שמה לב שאת נוטלת לעצמך את רשות הדיבור, ועל כל מילה שנאמרת פה את מוכרחה לענות?

יצחק גלנטי: ככה לא מתנהל דיון, אני מצטער.

מרדכי הלפרין: אני משוכנע שכרגע צריך לאשר את זה בלי הסעיף, ובנושא ביטוח יש לכנסת מה לעשות, לא רק כאן.

מרדכי הלפרין: חוק הפונדקאות הוא בעיה הרבה יותר חמורה; השתלת איברים זו בעיה הרבה יותר חמורה; ניסויים רפואיים זו בעיה הרבה יותר חמורה.

מרדכי הלפרין: צריך שיהיה חוק אחיד לכל אותם מקרים שאדם, מטעמים אלטרואיסטיים, עושה פעולה רפואית לא עבור עצמו, שניתן יהיה לפצות אותו.

ג'ודי וסרמן: אין חוק אחיד.

מרדכי הלפרין: כן, אני אומר שצריך יהיה לעשות.

מרדכי הלפרין: אבל לא צריך להכניס את זה לחוק הזה, למרות שברמה המוסרית אין לי ויכוח.

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: חברת הכנסת גלאון, בבקשה.

זהבה גלאון: אני מקווה שחבר הכנסת אלדד וגם אתה תהיו בכנסת הבאה ותחוקקו חוק שיקבע עיקרון.

זהבה גלאון: דבר אחרון, איך תיעשה ההקצאה של הביציות?

זהבה גלאון: יהיו תקנות בעניין הזה?

ג'ודי וסרמן: לא.

זהבה גלאון: אז אני, למשל, גרה בפתח תקווה.

זהבה גלאון: יש לי נגישות למרכזים רפואיים קרובים.

זהבה גלאון: נשים שגרות בקרית שמונה או באופקים, הנגישות שלהן קטנה.

זהבה גלאון: ברגע שאין החלטה לגבי הקצאה, אני חושבת שצריך להתקין את זה בתקנות.

ג'ודי וסרמן: הייתה החלטה הפוכה, שכל בית חולים יעשה את ההקצאה שלו.

ג'ודי וסרמן: נדחה הרעיון של הקמת מאגר מידע מרכזי.

ג'ודי וסרמן: זה לא ריאלי, ולכן המצב הוא שבכל בית חולים יש את המטופלות שלו.

אריה אלדד: האישה מאופקים עוברת את כל הטיפולים שלה ב"סורוקה" או ב"ברזילי".

אריה אלדד: לוקח לה עוד שעתיים להגיע לבית החולים, אבל בסופו של דבר אחד מהמרכזים הרפואיים בישראל מטפל בה, כי אנחנו לא יכולים לעשות את זה במקום אחר.

אריה אלדד: היכולת של מרפאות הפוריות באותו בית חולים לטפל בהרבה אנשים.

זהבה גלאון: אנחנו לא רוצים שהתקנות תיתנה הנחיות?

קריאה: לא, לא.

אריה אלדד: אני חושב שאם ניצור מצב שבו כל בית חולים יודע שהוא שואב ביציות ומעמיד אותן לרשות בנק, נפסיק את הפעולה הזאת בארץ.

אריה אלדד: זה פשוט לא יקרה.

יצחק גלנטי: בבקשה, גברתי.

מירה היבנר: אני רוצה להרגיע את חברת הכנסת גלאון.

מירה היבנר: מדינת ישראל היא במקום ראשון ביחידות ה-IVF בכל העולם.

מירה היבנר: ב-98% מבתי החולים קיימות יחידות IVF, ומקום שקיימת יחידת IVF תהיי סמוכה ובטוחה שזו תחרות בריאה בין היחידות.

מירה היבנר: אנשים מאוד רוצים לעשות את זה, וזה מאוד נגיש.

יצחק גלנטי: האם מקובל עלייך, חברת הכנסת גלאון?

זהבה גלאון: אני לא סגורה על הביטוח, אבל אני מבינה מתי אני מפסידה.

ג'ודי וסרמן: יש כמה דברים קטנים.

ג'ודי וסרמן: ראשית, אני מבקשת את אישור הוועדה להוסיף הסכמה של הכללת פרטים של אם נושאת במרשם הילודים.

יצחק גלנטי: איפה את רוצה להכניס את זה?

ג'ודי וסרמן: אמצא את המקום.

ג'ודי וסרמן: נאמר שזה מידע שנמצא במאגר הילודים, אבל לא הוספנו הסכמה של האם הנושאת שהפרטים שלה ייכללו.

עפרה בלבן: אבל אם בכל מקרה זה נכלל, אז למה צריך הסכמה?

מירה היבנר: כדי שאפשר יהיה להכליל.

עפרה בלבן: ברגע שילדתי את בני ואני אמא לילד מתרומת ביצית - - -

ג'ודי וסרמן: אם את אם נושאת - - -

עפרה בלבן: זה לא נוגד את חוק הפונדקאות?

מירה היבנר: לא, להיפך.

מירה היבנר: זה בסדר.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

יצחק גלנטי: האם למי מחברי הכנסת יש התנגדות להכללה?

יצחק גלנטי: לא, תודה.

ג'ודי וסרמן: דבר נוסף, בעמוד 7 יש שינוי נוסח.

ג'ודי וסרמן: ביטלנו את ההפניה לסעיפים 23 ו-24 וכתבנו מפורשות שהחלטת ועדת האישורים תהיה מנומקת והיא תמסור את הנימוקים לתורמת, אלא אם כן סברה הוועדה, מטעמים שיירשמו, כי טובת התורמת מחייבת זאת.

מרדכי הלפרין: כדאי לכתוב "מחייבת את המסירה".

מרדכי הלפרין: המילה "זאת" היא דו-משמעית כאן.

מרדכי הלפרין: יהיה: "טובת התורמת מחייבת את היעדר המסירה" לא "את היעדר הנימוק".

מרדכי הלפרין: זה בעמוד 7 סעיף (ג1) המואר.

מרדכי הלפרין: לא לוותר על חובת הנימוקים.

ג'ודי וסרמן: "אלא אם כן סברה הוועדה, מטעמים שיירשמו, כי טובת התורמת מחייבת שלא יימסרו".

ג'ודי וסרמן: בסעיף (ג)(3) בעמוד 8 אנחנו מציעים להוסיף שהרופא האחראי יקבל אישור ממאגר המידע לא רק בדבר דתה של הנתרמת ושאין קרבת משפחה, אלא גם שהתורמת איננה נשואה.

מרדכי הלפרין: ועדת חריגים יכולה לאשר, כמו את שאר הדברים.

עפרה בלבן: זה תנאי מוקדם, אז למה צריך להוסיף את זה?

ג'ודי וסרמן: כי שאר התנאים המוקדמים מופיעים וזה לא מופיע.

עפרה בלבן: אם כך, אין בעיה.

יצחק גלנטי: חברי הכנסת גלאון ואלדד, מקובל עליכם?

יצחק גלנטי: תודה.

ג'ודי וסרמן: סעיף 28(ד) בעמוד 15, נציגת משרד המשפטים רוצה להוסיף משהו.

לירון אדלר: זה לא אמור להיות בסעיף 28 אלא בסעיף 29, וגם בסעיף המקביל ברשם הילודים, לגבי הפנייה למרשם האוכלוסין.

לירון אדלר: דיברתי עם משרד הפנים והם אמרו שבדרך כלל לפי חוק מרשם האוכלוסין אפשר למסור רק שם, תעודת זהות ומשהו כזה.

לירון אדלר: אי-אפשר למסור אחים וסבים, ובגלל זה הם רוצים להבהיר שמסירת המידע למאגר המידע תיעשה לא לפי חוק מרשם האוכלוסין אלא לפי הוראות פרק ד' לחוק הגנת הפרטיות.

לירון אדלר: אבל צריך לנסח את זה בצורה שתבהיר שזה רק לעניין מרשם האוכלוסין.

לירון אדלר: זאת אומרת שלא ייווצר פה הסדר שלילי, שחוק הגנת הפרטיות לא חל.

ג'ודי וסרמן: זה רק כדי להבהיר שזה לא לפי מרשם האוכלוסין אלא לפי חוק הגנת הפרטיות.

אריה אלדד: שזה כולל נתונים נוספים ממה שמרשה מרשם האוכלוסין.

ג'ודי וסרמן: זה לא בא לומר ששאר הפרטים לא נמסרים לפי חוק הגנת הפרטיות.

יצחק גלנטי: מקובל?

יצחק גלנטי: תודה.

לירון אדלר: זה גם בסעיף 29 וגם ברשם הילודים.

לירון אדלר: יש שינוי נוסח מאתמול לגבי רושם נישואין, סעיף 30.

ג'ודי וסרמן: אתמול ביקשה הנהלת בתי המשפט שייקבעו בתקנות פרטי הרישום וצורתו.

ג'ודי וסרמן: נקבע בוועדה שהקביעה בתקנות תיעשה על-ידי שר הבריאות, בהתייעצות עם שר המשפטים.

ג'ודי וסרמן: חשבנו שנכון יותר שזה ייעשה על-ידי שר המשפטים, שהוא מנהל את המאגר, בהתייעצות עם שר הבריאות.

מירה היבנר: נכון מאוד, ניתן לו את הכבוד הראוי.

לירון אדלר: בסעיף 33(ב)(2) רשום שרושם הנישואים יפנה לרשם.

לירון אדלר: הרב הלפרין, בכל רישום נישואים הוא פונה לרשם הילודים?

מרדכי הלפרין: כן, זה סוכם.

מרדכי הלפרין: המטרה היא למנוע נישואים בין אחים ומומים מולדים.

מרדכי הלפרין: אני לא רוצה לסמוך על המערכת המשפטית שהוא ישלם פיצויים על כך שהוא לא פנה ונולדו ילדים חסרי רגליים.

יצחק גלנטי: בסדר.

יצחק גלנטי: יש עוד תיקונים.

ג'ודי וסרמן: לא, זהו זה.

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: מה לגבי ההסתייגויות של הרב גפני?

ג'ודי וסרמן: לא קיבלתי הסתייגויות.

מרדכי הלפרין: הנושא של הרב גפני משום שהנושא נשאר בהגדרות.

מרדכי הלפרין: המקומות שרלוונטיים לגביו – זה סודר.

יצחק גלנטי: אז לא תהיה לנו בעיה עם הרב גפני.

מרדכי הלפרין: לא, הוא כבר אמר למנהלת הוועדה שזה בסדר.

מרדכי הלפרין: בבקשה, גברתי.

מירה היבנר: אני מבקשת לנצל את הרגע הזה לומר לכם כמה מילים בהתרגשות רבה.

מירה היבנר: אני עובדת על החוק הזה למעלה מחמש שנים.

יצחק גלנטי: וגזלנו אותו ממך.

מירה היבנר: לא.

מירה היבנר: אני מבקשת להודות ליושב ראש הוועדה, ליושב ראש ועדת המשנה ולכל החברים, ליועצת המשפטית ולחבריי האחרים.

מירה היבנר: אני מודה לכם מאוד.

עפרה בלבן: אדוני היושב ראש, בנוסף למה שעורכת הדין היבנר אמרה, אנחנו מתגלגלים עם החוק הזה כבר מ-1998, כי הוא היה קודם בוורסיה של הצעות חוק פרטיות, עם חבר הכנסת אלול וחברת הכנסת דיין.

עפרה בלבן: פה אנחנו סוגרים עשור.

יצחק גלנטי: הם פשוט חיכו עד שאני אנהל את הוועדה הזאת.

עפרה בלבן: היום אנחנו פותחים דף חדש, וזאת היסטוריה לא קטנה, לפחות מבחינתי.

עפרה בלבן: התחננתי בפני עורכת הדין היבנר וביקשתי שלא נגיע לבר-מצווה של הילד שלי, שהיה בן חודשיים כשהגשנו את זה בפעם הראשונה לכאן.

עפרה בלבן: אנחנו היום עושים היסטוריה, והוא רק בן עשר.

עפרה בלבן: בשמו, בשמי, בשם עמותת חן וגם בשם חבריי הרופאים, שכל הלילה דיברו אתי בטלפון, אני מקווה שהיום פותחים דף חדש.

עפרה בלבן: תודה לכל העוסקים במלאכה, מקטון ועד גדול.

יצחק גלנטי: תודה, גברתי.

חדווה אייל: אני חייבת להוסיף - ואולי גם הגיע הזמן שהמילה "פמיניזם" תיכנס לפרוטוקול – שכאישה פמיניסטית אני פחות שותפה לשמחה הגדולה היום.

חדווה אייל: אני חושבת שעם כך שיש הישגים בחוק הזה, צר לי וכואב לי נושא הביטוח.

חדווה אייל: אני מרגישה שהפקרנו הרבה מאוד נשים שעלולות להיפגע.

יצחק גלנטי: גברתי, גם אני פמיניסט.

יצחק גלנטי: אני מאוד אוהב נשים.

חדווה אייל: בסדר, זה לא קשור.

חדווה אייל: אני חושבת שבדיון הציבורי לא עלה כאן הנושא של אימהות, התפקיד שהוא תופס בחברה וכמה אנחנו, כנשים פרטיות, צריכות לשלם את המחיר של מה זה אימהות.

חדווה אייל: חשוב שהנושא הזה יעלה גם בחוקים בכנסת.

קריאה: זה לא היה הנושא לדיון.

חדווה אייל: אני יודעת שהוא לא היה, ואני חושבת שהוא צריך היה להיות.

יצחק גלנטי: תודה, הצגת באמונה ואמרת מתוך הלב דברים שמתייחסים למה שאת מאמינה בו.

יצחק גלנטי: אנחנו שמחים שזה נרשם בפרוטוקול.

מנחם בורשטיין: אני רוצה להצטרף לברכות בתור מי שמייצג את מכלול האוכלוסייה בארץ.

מנחם בורשטיין: אני חושב שזה דבר היסטורי מהצד הזה שכל החוגים והגוונים הגיעו להסכמה אחת.

מנחם בורשטיין: זה דבר מאוד גדול.

יצחק גלנטי: יפה אמרת, אדוני.

יצחק גלנטי: תודה, רבותיי.

יצחק גלנטי: אני מודה, גם בתור יושב ראש הוועדה, ליושב ראש ועדת המשנה, פרופסור אריה אלדד, לצוות של הייעוץ המשפטי ואני סבור שהוועדה עשתה היסטוריה.

יצחק גלנטי: הרבה תודה על כך שניתנה לי הזכות להעביר את הצעת החוק הזאת.

יצחק גלנטי: חבר הכנסת אריה אלדד את הצעת החוק הזו בפני המליאה, כי אני סבור שמן הראוי שהוא יהיה זה שיעלה אותה.

יצחק גלנטי: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.