ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 708, 2008-11-04 08:30

ישראל חסון: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

ישראל חסון: אני מעביר את רשות הדיבור לחה"כ גלאון.

זהבה גלאון: תודה.

זהבה גלאון: ההצעה הזו די מוכנה ובשלה להצבעה, בעיקר על בסיס הישיבות שהיו כאן בוועדה.

זהבה גלאון: בסופו של דבר הגענו להבנה לגבי הצורך לתת מענה לסימון תמרוקים.

זהבה גלאון: מצד אחד הרצון הוא לא לפגוע ביכולת הייצוא והייבוא.

זהבה גלאון: אמצנו את הבקשה של הגופים השונים, לשכות המסחר ומשרד הבריאות לגבי אימוץ הדירקטיבה האירופית בנושא.

זהבה גלאון: לפני שנה משרד הבריאות אמר שהם רוצים להתקין תקנות.

זהבה גלאון: אנחנו המתנו והמתנו שהתקנות האלה תגענה לוועדת הכלכלה.

זהבה גלאון: סברנו, שהתקנות תייתרנה את החקיקה.

זהבה גלאון: הנה עברה שנה, והתקנות עדיין לא הוגשו.

זהבה גלאון: אני לא באה בטענה.

זהבה גלאון: זו פרוצדורה.

לאה ורון: הם כותבים, שהם עדיין בתהליכי הכנה במשרד.

זהבה גלאון: אני מניחה שזו הפרוצדורה.

זהבה גלאון: לכן, חשבנו שזה לא יהיה נכון יותר להמתין לתקנות.

זהבה גלאון: אם אין מחלוקת, אז נחוקק את החוק.

זהבה גלאון: כאשר תהיינה תקנות, נראה מה יהיה.

ישראל חסון: איך זה ישפר את מצבנו בתחום האפטר שייב?

לאה ורון: הריח יהיה יותר טוב.

ישראל חסון: עד עכשיו היה לי תירוץ, שפג התוקף.

זהבה גלאון: הצעת החוק הזו נולדה ביוזמתה של עידית העוזרת הפרלמנטארית שלי, שיושבת פה מאחוריי.

זהבה גלאון: אתה יודע שאנחנו מאוד רגישות למראה העור שלנו, ואנחנו רוצות לוודא שהתמרוקים שאנחנו קונות יהיו פיקס.

אתי בנדלר: אני רואה שישיבה ראשונה של הוועדה, אחרי הדיון המוקדם שהתקיים בכנסת, נערכה כאן ב-11 בדצמבר 2007.

אתי בנדלר: אז הצהירו נציגי משרד הבריאות, שהם בשלבים האחרונים של הכנת התקנות.

אתי בנדלר: לבקשת הוועדה, קיבלנו את טיוטת התקנות שהועברו למשרד המשפטים ב-16 לינואר 2008.

אתי בנדלר: אז גברת דיקמן שלחה לנו העתק מטיוטת התקנות שהועברו למשרד המשפטים.

אתי בנדלר: בהתכתבות שהיתה לי איתה לפני מספר ימים, הודיעה לי הגברת דיקמן שעדיין מבקשים להכניס מספר שינויים בתקנות האלה וכי זה עדיין בתהליכי הכנה.

אתי בנדלר: אני לא יודעת, אם ומתי הכנסת התקנות האלה תסתיים.

אתי בנדלר: אני גם רוצה לומר, שהתקנות האלה טעונות אישור של ועדת העבודה והרווחה של הכנסת, וזה מכוח פקודת הרוקחים, לפי איזה תקנות עונשיות וכו'.

אתי בנדלר: אשר על כן, אם הוועדה תחליט בסופו של דבר לא לקדם את הצעת החוק של חה"כ גלאון לקריאה השנייה והשלישית, להערכתי, עד שיושלמו התקנות, יאושרו ויפורסמו, תעבור עוד עת ארוכה.

אתי בנדלר: לכן, הוועדה צריכה להחליט האם היא רוצה להמתין עת כל כך ארוכה או בכל זאת להתקדם עם החקיקה.

נילי דיקמן: כפי שציינו בפני הוועדה כמה פעמים, אנחנו חוזרים ומציינים זאת שוב שהנושא של סימון תמרוקים, סימון תאריכי תפוגה או סימון תאריכים לשימוש לאחר פתיחה, מה שאנחנו אימצנו מהדירקטיבה האירופאית, נעשה כבר היום ואומץ בנוהל של משרד הבריאות, נוהל מחייב, החל מה-1 לינואר 2008.

נילי דיקמן: קדם לכך תהליך הכנה מול הגופים, התאחדות התעשיינים ואיגוד לשכות המסחר, שקיימנו איתם משא ומתן על הנושא הזה.

נילי דיקמן: כל הפיקוחים שלנו על תמרוקים היום, החל מכוח צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (תמרוקים) תשל"ג-1973.

נילי דיקמן: למעשה, אין חקיקה אחרת העוסקת בתחום הזה.

נילי דיקמן: מכוח אותו צו יש לנו סמכות להורות על סימון פרטים שונים על תמרוקים, ואת זה אנחנו עושים כבר זמן רב.

נילי דיקמן: לכן, הנושא של סימון תמרוקים איננו מתאים לחקיקה של משרד הבריאות ואיננו ממתין להסדרה, אלא הוא כבר הוסדר בפועל בשוק התמרוקים היום.

נילי דיקמן: הנושא של התקנות, הוא נושא מורכב.

ישראל חסון: האם את אומרת בעדינות, שהחוק מיותר?

נילי דיקמן: אני לא אומרת שהחוק מיותר.

נילי דיקמן: חשוב לי להדגיש, שהדברים נעשים בפועל.

ישראל חסון: את אומרת, שהדברים האלה מבוצעים בפועל, ולפיכך אנחנו מחוקקים חוק של נא לעצור בתמרור עצור.

נילי דיקמן: אני מציגה את העובדות.

ישראל חסון: אני שואל.

אתי בנדלר: מה עולה מדברייך?

נילי דיקמן: אין מחובתי להסיק את המסקנות.

נילי דיקמן: חשוב לי להדגיש, שהתקנות שאנחנו מחוקקים לא מעכבות את הטיפול שלנו בנושא הזה.

נילי דיקמן: זו היתה מטרת דבריי.

זהבה גלאון: אדוני היו"ר, אנחנו התכנסנו כאן ב-8 ביולי 2008, והדברים האלה נשמעו גם אז.

זהבה גלאון: עדיין הגענו למסקנה, שהצו הזה שמכוחו פועלים, לפי מה שנמסר לנו כרגע, לא מייתר את החקיקה.

זהבה גלאון: אמנם הוא נותן מענה מסוים, אבל עדיין התקנות לא בשלות.

זהבה גלאון: היום אנחנו נמצאים כבר כמה חודשים אחרי יולי.

ישראל חסון: מה הפער בין הצו לבין החוק?

אתי בנדלר: מדובר בהוראות מנהל.

ישראל חסון: האם יש פער?

זהבה גלאון: אני חושבת שכן.

נילי דיקמן: אנחנו הבנו, שהיה מקובל על חברת הכנסת גלאון לאמץ את הנוהל של הדירקטיבה האירופאית, לפיו אנחנו פועלים.

נילי דיקמן: מבחינת תוכן הסימון, הנוהל שלנו ונוסח החוק יהיה תואם.

אתי בנדלר: יש מדרג בהקשר של חקיקה.

אתי בנדלר: ברור שהפרת חוק חמורה מהפרת הוראות נוהל.

אתי בנדלר: אם לא כן, רוב הנושאים היו מוסדרים במסגרת הוראות נוהל.

אתי בנדלר: גם משרד הבריאות לא רוצה להסתפק ולהשאיר את הנושא מוסדר אך ורק בהוראות המנהל, והעובדה היא שהם רוצים לעגן את זה בתקנות.

אתי בנדלר: התקנות שהם עובדים עליהן דנות בקשת הרבה יותר רחבה של נושאים, וכנראה שזו הסיבה לכך שהכנתן לוקחת יותר זמן.

אתי בנדלר: השאלה היא, האם הוועדה מוכנה להסתפק בכך.

ישראל חסון: האם אני יכול להפקיר את המייק אפ של זהבה לעוד שנה ומשהו?

אתי בנדלר: מילא המייק אפ.

אתי בנדלר: מה עם הקרם עור שלי?

זהבה גלאון: אני חושבת, שהנקודה שאמרה היועצת המשפטית היא מאוד נכונה.

זהבה גלאון: יכול להיות שיש מענה מסוים בצו, אבל בכל זאת החקיקה גוברת.

זהבה גלאון: בנוסף, מעכבים אותנו הרבה.

זהבה גלאון: מתחילת שנת 2007 אנחנו מנסים לקדם את החוק הזה.

זהבה גלאון: זה שמתחילת ינואר 2008 יש צו, זה בסדר.

דפנה גלוק: אני רוצה להבהיר את ההסדרה החקיקתית.

דפנה גלוק: היום יש צו פיקוח מכוח חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים, שמסמיך את שר הבריאות לקבוע תנאים של רישיון לייבוא ולייצוא של מוצרי קוסמטיקה, ולקבוע הוראות בקשר לזה.

דפנה גלוק: בפועל, שר הבריאות קובע כל מיני הוראות, לרבות הוראות של סימון מוצרים מכוח הצו.

דפנה גלוק: ההסדרה בצו פיקוח היא הסדרה לא ראויה.

דפנה גלוק: אנחנו נמצאים במהלך של העברת כל צווי הפיקוח לחקיקה רגילה.

דפנה גלוק: זה מה שמשרד הבריאות עושה עכשיו עם התקנות.

דפנה גלוק: מכיוון שזה גם לא נכון שדברים כאלה יהיו לחלוטין בהוראות מנהל, הוא מכניס את כל הוראות המנהל שיש לו היום מכוח צו הפיקוח אל התקנות.

דפנה גלוק: כלומר, אנחנו לא נמצאים בחלל שבו אין הסדרה של התחום, גם לעניין סימון המוצרים.

דפנה גלוק: לשר הבריאות יש סמכות לקבוע הוראות לסימון מוצרים, והוא עושה את זה.

דפנה גלוק: אנחנו מעדיפים, שההוראות עצמן יהיו קבועות בתקנות.

דפנה גלוק: זה המהלך שנעשה עכשיו.

דפנה גלוק: לכן, העובדה שהתקנות מתעכבות לא אומרת שיש חלל מבחינת ההסדרה בפועל של הנושא.

דפנה גלוק: כך הבנתי.

אתי בנדלר: אני חושבת, שכל הוועדה הבינה את זה.

דפנה גלוק: אני רוצה להבהיר, שזה לא שאין היום חיוב לסימון מוצרים.

רינת בכר: למרות שאנחנו הפעלנו את הנוהל הזה של סימון לפי הדירקטיבה האירופאית, וראיתי את זה בנוסח שהעבירו אלינו.

רינת בכר: יש עוד תיקונים שצריך לעשות, אבל עדיין אני לא חושבת שהחוק הוא מיותר.

רינת בכר: החוק הוא רצוי, אבל לצד החוק צריכה להיות אכיפה.

רינת בכר: כלומר, צריך לייצר תקנים שיאכפו את החוק הזה.

רינת בכר: זה חוק חשוב לבריאות הציבור, וצריך לקבוע עונשין לצד החוק הזה.

רינת בכר: זה שיהיה חוק ואנשים יידעו שהם עוברים על החוק, זה לא מספיק.

רינת בכר: מה קורה שאדם עובר על החוק?

רינת בכר: מה עושים לו?

אתי בנדלר: מימינך יושבת נציגת הלשכה המשפטית של משרד הבריאות, והיא תגיד לך מהן הסנקציות הקבועות בפקודת הרוקחים, ככל שנעגן את זה בפקודת הרוקחים, קובעות בשל הפרת הוראות מכוח הצו.

אתי בנדלר: רינת: בנוסף, ההגדרה של תמרוק היא הגדרה טיפה מיושנת.

אתי בנדלר: אנחנו רוצים קצת לעדכן אותה לפי הנוסח האחרון של הדירקטיבה האירופית.

אתי בנדלר: בהגדרה של 30 חודשים לפני ואחרי, יש 4 סעיפים שמסייגים באיזה מקרים כן ובאיזה מקרים לא.

אתי בנדלר: אין לנו שום התנגדות שהחוק יעבור, כמו שדיברנו בפעם הקודמת.

אתי בנדלר: זה לא מיותר, לפי דעתי.

אתי בנדלר: נוהל וחוק זה לא אותו דבר.

אתי בנדלר: זה ברור לכולם.

רוני רייבר: אני מנהלת תחום תמרוקים באיגוד לשכות המסחר.

רוני רייבר: אני רוצה לומר בשם החברות שאנחנו מייצגים בלשכת המסחר, היבואנים והמשווקים של תמרוקים, שאנחנו בעד חקיקה.

רוני רייבר: חקיקה היא טובה, מפני שהיא עוזרת לסנן חברות שפועלות לא לפי החוק, והחברים אצלנו בוודאי לא רוצים את זה.

רוני רייבר: רינת רמזה על הבעיה.

רוני רייבר: לא משנה איזו חקיקה תתקבל, אם לא יהיה בהצעת החוק או בצו שמשרד הבריאות מכין עכשיו תקצוב לנושא האכיפה של החוק, הנושא שלא יוסדר.

רוני רייבר: בפועל, לא יהיה פיקוח והמצב ימשיך להיות לא טוב.

רוני רייבר: היום כוח האכיפה של משרד הבריאות, לא רק בתחום תמרוקים – ואני פועלת גם בתחומים אחרים – הוא מאוד מזערי.

רוני רייבר: אני חושבת, שהקולגות שלי ממשרד הבריאות יאשרו את זה.

רוני רייבר: חייבת להיות תוספת של תקצוב לפיקוח.

ישראל חסון: בואו נקרא את הצעת החוק.

אתי בנדלר: אני מוכנה לקרוא את הצעת החוק, ולו רק כדי לומר בו זמנית מהן ההצעות לתיקון שהועברו אליי על ידי עו"ד חיון-דיקמן.

אתי בנדלר: בפקודת הרוקחים (נוסח חדש), התשמ"א-1981, אחרי סעיף 155 יבוא: "סימון תמרוק" 155ז.

אתי בנדלר: בסעיף זה, "תמרוק" – חומר המיועד לבוא במגע עם החלקים החיצוניים של גוף האדם במטרה לנקותו, לבשמו, לייפותו, לשנות את מראהו, להגן או לשמור עליו, למעט תכשיר רפואי.

אתי בנדלר: אני עוצרת כאן, כי כבר כאן ישנה הערה ראשונה.

אתי בנדלר: מציעה עו"ד דיקמן שייאמר: "תמרוק" – חומר או הכנה המיועדים לבוא במגע עם החלקים החיצוניים של גוף האדם..".

אתי בנדלר: אני מוכרחה לומר, שאין לי מושג מה משמעות המילים "או הכנה".

רינת בכר: זה מושג מעולם הרוקחות.

אתי בנדלר: השאלה היא, האם זה מושג משפטי שמישהו ידע לתרגם אותו.

אתי בנדלר: האם הוא מופיע כבר בחקיקה?

אתי בנדלר: אני לא מצאתי, אבל אולי פספסתי.

אתי בנדלר: הגברת דיקמן מציעה לומר, מהם החלקים החיצוניים של גוף האדם: עור, שיערות, ציפוריים ואברי המין החיצוניים, ולהוסיף: או עם השיניים וממברנות ריריות של חלל הפה, במטרה לנקותם, לבשמם, לייפותם, לשנות את מראם, להגן או לשמור עליהם, או לשפר את ריחות הגוף.

אתי בנדלר: כאמור, השינויים המוצעים על ידי משרד הבריאות: להחיל את זה לא רק על חומר אלא גם על הכנה שמיועד לבוא במגע עם חלקים חיצוניים.

אתי בנדלר: כל עוד אני לא יודעת מה זו הכנה, לא הייתי מציעה לשלב את זה.

אתי בנדלר: בנוסף, השאלה היא האם יש צורך להגדיר מהם החלקים החיצוניים של גוף האדם לעניין זה.

אתי בנדלר: אני הייתי מעדיפה שייאמר רק חלל הפה, מבלי להגדיר את הממברנות.

רינת בכר: זו הגדרה שלקוחה מהדירקטיבה האירופית.

קריאה: מה עם חלל האף והאוזניים?

רינת בכר: זה כבר נוגע לתרופות.

נילי דיקמן: אנחנו חיים היום עם הגדרה שקיימת בצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (תמרוקים), שם בסעיף ההגדרות יש הגדרה לתמרוק.

נילי דיקמן: ההגדרה היא שונה ואיננה זהה להגדרה המוצעת או להגדה המוצעת על ידי.

נילי דיקמן: הנושא של תמרוקים כבר היום מפוקח, ואנחנו לא רוצים לשנות את הרגולציה הבסיסית שנוגעת לתמרוקים, ולכן בעיני חשוב להיצמד לכל הפחות להגדרה שקיימת היום, ככל שלא תמצאו לנכון לשנות אותה.

נילי דיקמן: ההגדרה שאנחנו הצענו בהערות שלנו לקוחה מהטיוטה של תקנות התמרוקים, שמתבססת על ההגדרות האירופאיות וההגדרות המקובלות בעולם.

נילי דיקמן: הנושא הזה חשוב לנו לא רק בגלל הנושא של סימון תמרוקים.

נילי דיקמן: אני מוכנה להסכים איתך, שלצורך סימון תמרוקים אנחנו נוכל לחיות עם הגדרה פחות רחבה.

נילי דיקמן: היות וזאת ההגדרה שתימצא עכשיו בחקיקה ראשית למשך שנים רבות.

נילי דיקמן: ..

אתי בנדלר: לעניין סימון בלבד.

אתי בנדלר: אך ורק לעניין סימון.

נילי דיקמן: עדיין, בעולם שבו אנחנו מתכבדים להעביר את החקיקה מצו לפיקוח לפקודת הרוקחים, בייחוד שאנחנו יודעים היום מה ההגדרה שאנחנו מבקשים להכניס לתקנות, נראה לי נכון לאמץ אותה גם לחקיקה כדי שלא תהיה שונות בנושא הזה.

נילי דיקמן: אין לנו כוונה ליצור רגולציה שונה לעניין סימון תמרוקים ולעניין רישוי ואינטרסים אחרים של הצרכן, שהם אינטרסים בריאותיים לא פחות חשובים, שהתקנות באות להגן עליהם.

נילי דיקמן: לכן, נראה לי נכון ליישר קו עם ההגדרה.

נילי דיקמן: היות וזאת ההגדרה המקצועית שאנחנו עומדים מאחוריה ומבקשים לקדם בתקנות, נראה לי נכון שזה יהיה גם לעניין הפקודה.

נילי דיקמן: לגבי ההגדרה של הכנה, מדובר בתערובת של חומרים ולא חומר אחד בודד.

אתי בנדלר: חומר זה כולל רבים לפי חוק הפרשנות.

רינת בכר: לא.

רינת בכר: חומר זה אחד.

נילי דיקמן: אני מסכימה, אבל עדיין יש כאן איזשהו דיוק מסוים שיש לו השלכות מקצועיות.

נילי דיקמן: כאשר אדם מערבב חומרים, הוא יוצר מוצר חדש או משנה את אופיים של החומרים הקודמים.

נילי דיקמן: לגבי פירוט אברי הגוף החיצוניים של גוף האדם – הנושא של תמרוקים הוא נושא מאוד גבולי.

נילי דיקמן: יש לנו הרבה מוצרים שאפשר לסווג אותם כתמרוק ואפשר לסווג אותם כמוצר צריכה.

נילי דיקמן: מאוד חשוב לנו שמשחות שיניים ייכנסו להגדרת המוצרים, ולכן אנחנו מזכירים שיניים, ממברנות וריריות של חלל הפה.

אתי בנדלר: האם משחות שיניים ייכנסו להגדרת תמרוקים?

נילי דיקמן: בוודאי.

נילי דיקמן: אפשר להתווכח אם זה לאיבר גוף חיצוני או פנימי.

לאה ורון: ואז גם מי פה ייכנסו לפה.

רינת בכר: גם מי פה נכנסים להגדרת תמרוקים.

נילי דיקמן: ודאי.

נילי דיקמן: יש שורה שלמה של מוצרים שעליהם אנחנו חושבים כאשר אנחנו מפרטים את הדברים האלה.

אתי בנדלר: העקרונות ברורים לוועדה.

אתי בנדלר: הוועדה תאשר את העקרונות, ואנחנו נשב על הניסוח הסופי של ההגדרה ביחד עם הממונה על נוסח החוק אצלנו.

זהבה גלאון: האם מקדמי הגנה גם נכנסים לכאן?

נילי דיקמן: ודאי.

זהבה גלאון: זה מקובל עליי, אתי.

ישראל חסון: האם אין לך שאלה לגבי ג'ל גילוח לגברים?

זהבה גלאון: מה לגבי אפטר שייב וג'ל גילוח לגברים?

רינת בכר: כלול.

לאה ורון: האם זה אומר שאחרי שיתקבל החוק כולם יתחילו להריח טוב?

זהבה גלאון: אני מאוד מקווה שזה יקרה.

אתי בנדלר: בושם נכנס לכאן.

רוני רייבר: בושם לא נמצא באחריות משרד הבריאות.

רוני רייבר: כל החקיקה בנוגע ליבוא בשמים היא בידי משרד התמ"ת.

אתי בנדלר: בשמים נכנסים כאן באופן ברור להגדרת תמרוק.

אתי בנדלר: אינני יודעת מי אמור לפקח על זה, אבל בהתאם להגדרה, המצמצמת או המרחיבה, בשמים באופן חד משמעי נכנסים להגדרת תמרוק.

ישראל חסון: אמור לבוא במגע עם החלקים החיצוניים.

אתי בנדלר: במטרה לבשמו.

רוני רייבר: זה נכון, אבל כרגע בשמים נמצאים באחריות משרד התמ"ת.

זהבה גלאון: אתי, אני מציעה לקבל את ההצעה שלך של השפצור של ההגדרות, ולהתקדם.

לאה ורון: זה נכון גם לגבי דאודורנטים, אני מניחה.

רוני רייבר: כן.

אתי בנדלר: אני רק מבקשת להבהיר, כי בשמים נכנסים להגדרה וההוראות האלה יחולו על הבשמים.

אתי בנדלר: מי יפקח בפועל על אכיפת ההוראות האלה, את זה הממשלה תסכם עם משרדיה.

נילי דיקמן: באופן היסטורי, סיווג של בשמים לא נכנס תחת קטגוריית תמרוקים.

נילי דיקמן: בשל אחוז האלכוהול הגבוה שמצוי בבושם, זה בפיקוח התמ"ת.

נילי דיקמן: אנחנו מוכנים לבדוק את המצב באירופה.

נילי דיקמן: תחת הפיקוח של משרד הבריאות יש גם תרופות, ציוד רפואי ותמרוקים.

נילי דיקמן: פעמים רבות אנחנו נדרשים לעשות את הסיווג, כי יש הרבה מקרי גבול.

נילי דיקמן: מים גם באים במגע עם גוף האדם במטרה לנקותם.

נילי דיקמן: יש הרבה מוצרים שאנחנו צריכים לדייק בהם, ובשביל זה יש נהלים ושיקול דעת של מנהל.

ישראל חסון: אם את מגדירה בהגדרה של תמרוק: "במטרה לנקותו ולבשמו", מבחינתי זה שקוף מי אחראי על הביצוע.

נילי דיקמן: אז אולי ניתן להכניס את המילים: "למעט בשמים".

ישראל חסון: בשום פנים ואופן לא.

נילי דיקמן: אני לא יכולה לקבוע.

נילי דיקמן: נציגת משרד התמ"ת צריכה לומר את עמדתה.

חנה טירי: אני קצת מופתעת.

חנה טירי: אנחנו לא ידענו שאנחנו אחראים על בשמים.

קריאה: תבררי באגף הכימיה.

חנה טירי: אני אברר את זה, אבל אנחנו תמיד יצאנו מנקודת הנחה שתמרוקים זה כולל בשמים.

חנה טירי: אני אבדוק במשרד, אם אנחנו אי פעם במסגרת אחד מהמנהלים שלנו טיפלנו גם בנושא של בשמים.

ישראל חסון: תדפקי בשקט על הדלת, כי יכול להיות ששכחו שם עובד משנת 1948.

זהבה גלאון: מה אומרת הדירקטיבה האירופית לגבי בשמים?

זהבה גלאון: האם זה נכלל בתמרוקים?

נילי דיקמן: שם יש חקיקה מאוד שונה.

נילי דיקמן: אין שם חובת רישום לתמרוקים, ולכן במובן הזה הם יכולים להיות תחת קבוצה אחת.

נילי דיקמן: בישראל יש חובת רישום לתמרוקים.

נילי דיקמן: על בשמים אין חובת רישום של משרד הבריאות.

נילי דיקמן: בתחום הייבוא והייצוא יש פיקוח של משרד התמ"ת.

נילי דיקמן: אנחנו לא רושמים תמרוקים.

נילי דיקמן: הרציונאל הוא שהסכנה הבריאותית בתמרוקים פחותה בהרבה, היות והמוצרים האלה לא מזדהמים היות ויש בהם כמות אלכוהול מאוד גדולה.

נילי דיקמן: יש לנו עניין לפקח רק במקומות בהם יש צורך בריאותי.

אתי בנדלר: אני ממשיכה לקרוא: בלי לגרוע מהוראות כל דין, לא ישווק אדם תמרוק אלא אם כן צוין על גבי האריזה או העטיפה: בתמרוק שחיי המדף שלו 30 חודשים או פחות – תאריך התפוגה שלו.

אתי בנדלר: בתמרוק שחיי המדף שלו הם יותר מ-30 חודשים – תקופת התפוגה לאחר פתיחתו.

אתי בנדלר: (ג) שר הבריאות רשאי לקבוע סוגי תמרוקים שהוראות סעיף זה לא יחולו עליהם.

אתי בנדלר: בסעיף (ב) משרד הבריאות מציע לומר: "בלי לגרוע מהוראות כל דין, לא ישווק אדם תמרוק אלא אם כן צוין על גבי התמרוק, האריזה או העטיפה".

אתי בנדלר: בהוראות הדירקטיבה יש דרישה לציין גם על גבי התמרוק וגם על גבי אריזתו, וזה לא "או".

נילי דיקמן: אלא אם כן צוין על גבי התמרוק עצמו, וכן על גבי אריזתו.

נילי דיקמן: כלומר, גם על התמרוק הפנימי וגם על האריזה.

אתי בנדלר: בסדר.

אתי בנדלר: כנראה שהשמטתי את המילים האלה.

אתי בנדלר: יש עוד כמה הערות.

אתי בנדלר: הנוסח שמציע משרד המשפטים מפנה להוראות ועקרונות הדירקטיבה האירופית העדכנית, והוראות המנהל.

אתי בנדלר: הם מציעים בהתאם להוראות הדירקטיבה האירופית, למעט מספר תמרוקים שהצעת החוק הזו כלל לא תחול עליהם.

אתי בנדלר: אני רוצה להבין, למה את מתכוונת כשאת מפנה להוראות ועקרונות הדירקטיבה האירופית העדכנית והוראות המנהל.

אתי בנדלר: ככל שהדירקטיבה תתעדכן ולא תקבע 30 חודשים אלא 32 חודשים, זה ברור שכיוון שקבוע בחוק 30 חודשים לא ניתן יהיה לעשות את ההתאמה הנדרשת.

נילי דיקמן: אנחנו מודעים לזה, וזה בהחלט אחד החסרונות של קביעה של הדברים האלה בחקיקה ראשית, שאיננה גמישה.

נילי דיקמן: ככל שיהיו שינויים, אנחנו נצטרך לחזור לוועדת עבודה או לוועדת כלכלה על מנת לשנות את זה, וזה בהחלט מגביל אותנו.

נילי דיקמן: אני ביקשתי להצמיד את זה להוראות ועקרונות הדירקטיבה האירופית, היות ואני רוצה שיהיה ברור שאנחנו עובדים לפי ההוראות האלה, אם ברמה ההצהרתית ואם ברמה הפרקטית.

נילי דיקמן: בהוראות ובנוהל הנספח לדירקטיבה, יש הוראות נוספות לגבי צורת הסימון, אופן הסימון, מיקום הסימון וכו'.

נילי דיקמן: נראה לי נכון, לתת לזה ביטוי כבר בחקיקה.

נילי דיקמן: זאת לא פעם ראשונה שאנחנו עושים את זה.

נילי דיקמן: היות והחקיקה שלנו היא חקיקה מקצועית, שמאמצת סטנדרטים מקצועיים המקובלים בעולם, אנחנו עשינו את זה והזכרנו את הדירקטיבות המנחות אותנו לעניין הזה בחקיקה אחרת, כמו תקנות תנאי ייצור נאותים, שנדונה בכנסת שנה הנוכחית.

נילי דיקמן: לגבי מיעוט התמרוקים ההכרחיים – אני עיינתי בהצעת החוק וראיתי שסעיף קטן (ג) מאפשר לשר הבריאות לקבוע תקנות.

אתי בנדלר: נכון.

אתי בנדלר: זה היה חלק, ולכן עצרתי קודם בנושא הזה.

נילי דיקמן: לשר הבריאות תהיה סמכות לפטור סוגי תמרוקים.

נילי דיקמן: עם זאת, היות והסמכות הזו דורשת חקיקת תקנות והחוק הזה ייכנס לתוקפו כבר עכשיו, וברור לכולנו כבר כרגע שאנחנו לא מתכוונים להחיל את זה על תמרוקים שהנוהל האירופאי לא חל עליהם, נכון לציין את זה במפורש כדי שהתעשיינים לא יצטרכו להמתין להוצאת תקנות שתפטור אותם מדבר שאף אחד לא מתכוון לחייב אותם בו מלכתחילה.

אתי בנדלר: אם אנחנו עוברים לנושא של אותם תמרוקים, שאין כוונה כרגע להחיל עליהם את הצעת החוק, אני רוצה לומר משהו.

אתי בנדלר: ככל שמדובר בהנחיות, בהוראות מנהל או אפילו תקנות, מדובר בדבר הרבה יותר גמיש מבחינת יכולת השינוי שלו לעומת חקיקה ראשית.

אתי בנדלר: מדובר כרגע בתמרוקים המיועדים לשימוש חד פעמי.

אתי בנדלר: שימוש חד פעמי, בהתאם לדוגמאות שבדירקטיבה האירופית, זה למש הדוגמיות שמקבלים.

אתי בנדלר: "תמרוקים הארוזים באריזה האטומה לאוויר ולאור, המונעת מגע עם הסביבה החיצונית", הכוונה היא לדאודורנטים.

אתי בנדלר: "תמרוקים העמידים לתקופה ארוכה מאוד אשר אינם משנים את טבעת באופן שמשפיע על בטיחותם" – אינני יודעת למה הכוונה.

אתי בנדלר: לדעתי, זה מאוד בעייתי לכתוב דבר כזה בחקיקה ראשית.

אתי בנדלר: דווקא לגבי תמרוקים שלא רוצים להחיל עליהם את הצעת החוק, הדבר צריך להיות הרבה יותר גמיש מבחינת היכולת לשנות את הדברים.

אתי בנדלר: אני מבינה את הבעיה שאת העלית, שרוצים להחיל את זה באופן מיידי ואז אין פטור.

אתי בנדלר: אם כך, אני מציעה לשקול לדחות את תאריך התחולה או תאריך התחילה.

אתי בנדלר: תחילה – ממתי החוק נכנס לתוקפו, תחולה – על איזה מוצרים זה יחול.

אתי בנדלר: אני מציעה לאפשר לדחות את זה, ולא להכניס את הפטור לחוק עצמו.

אתי בנדלר: זו ההמלצה שלי.

נילי דיקמן: אם נלך בהלך הרוח הזה, אולי אפשר להוריד את תקופת הזמן לקביעה בתקנות, על מנת שאם נפחית או נעלה את מספר החודשים נוכל לעשות זאת בצורה יותר קלה.

נילי דיקמן: אפשר להציע, שהשר יקבע תמרוקים עליהם יחולו תאריכי התפוגה.

נילי דיקמן: אותו דבר לגבי תקופת השימוש לאחר הפתיחה.

אתי בנדלר: אם את מוכנה ללכת בכיוון הזה, אני אציע לוועדה להשאיר את תקופת ה-30 חדשים ולהסמיך את השר לשנות גם את התקופה הזו.

זהבה גלאון: זה בסדר גמור.

זהבה גלאון: יש מרחב תמרון.

זהבה גלאון: הרי לא כל כך מהר משנים מ-30 ל-32.

אתי בנדלר: ברמה העקרונית, אנחנו נפנה לדירקטיבה האירופית ונסמיך את השר לקבוע לא רק את סוגי התמרוקים שהוראות סעיף זה לא יחולו עליהם, אלא גם לשנות את התקופות האמורות בסעיף קטן (ב).

אתי בנדלר: כל מה שהוועדה צריכה להידרש לו, זה עניין של תחילה ותחולה.

נורית פייביש-יוסף: מה לגבי החריגים?

נורית פייביש-יוסף: האם אנחנו לא מתייחסים לזה?

אתי בנדלר: החריגים ייקבעו בתקנות.

נילי דיקמן: אנחנו מעדיפים את המונח: "תקופת שימוש לאחר פתיחה" במקום "תקופת התפוגה לאחר פתיחתו".

אתי בנדלר: אני נורא מצטערת, אבל חקיקה ראשית לא מתאימה את עצמה למונחים כאלה, אלא ההפך.

אתי בנדלר: אני ישבתי על זה עם הממונה על נוסח החוק.

אתי בנדלר: אם את זוכרת, לא היה לך זמן להתפנות כאשר אני הכנתי את זה לקריאה ראשונה.

אתי בנדלר: אם תתפני עכשיו, אני מוכנה לשוב ולשבת על זה עם הממונה על הנוסח, ולהחליט לגבי הנוסח המדויק.

אתי בנדלר: ודאי שהוועדה לא תקבל כרגע את ההחלטה, מה יהיה המונח הנכון לצורך העניין.

זהבה גלאון: מה את מציעה לגבי התאריכים?

אתי בנדלר: בעברית מדברים על תפוגה, ולא על תרגום מילולי של דירקטיבה אירופית.

נילי דיקמן: זה לא רק עניין מילולי.

נילי דיקמן: תפוגה כוונתה שהתמרוק פג, הוא לא יהיה טוב יותר.

נילי דיקמן: תקופת שימוש לאחר פתיחה כוונתה כמה זמן אתה יוכל להשתמש בתמרוק בצורה בטוחה.

נילי דיקמן: לא מדובר על תאריך תפוגה.

נילי דיקמן: אלה שני דברים שונים.

אתי בנדלר: מה ההבדל בין תאריך תפוגה של מוצרי חלב לעומת זה?

נילי דיקמן: ישנם בתמרוקים תאריכי תפוגה, כפי שמופיע בסעיף קטן (ב)(1).

נילי דיקמן: זה מגובה באיזשהו מידע מקצועי לגבי תקופת שימוש.

אתי בנדלר: כלומר, את מדברת רק על פסקה (2).

רינת בכר: גם בקופסה של גבינה צהובה כאשר יש תאריך תפוגה נאמר: יש לצרוך תוך 5 ימים מפתיחת הקופסה.

אתי בנדלר: אנחנו נבדוק את זה בשלב הנוסח.

זהבה גלאון: נותר לנו לדון על עניין התחולה והתחילה.

אתי בנדלר: נשמע תוך כמה זמן הם יוכלו להתקין את תקנות הפטור.

אתי בנדלר: לעניין זה צריך לקחת בחשבון את הקונסטלציה.

נורית פייביש-יוסף: האם אפשר לחזור מה החלטתם לגבי תאריך תפוגה.

אתי בנדלר: הנוסח המדויק לא הוחלט כרגע.

אתי בנדלר: אנחנו נשב על זה.

ישראל חסון: הרוח ברורה, והנוסח עוד לא מגובש.

זהבה גלאון: מה ההצעה שלכם בעניין תחילה ותחולה?

נילי דיקמן: 120 יום.

אתי בנדלר: האם אתם תספיקו לעשות זאת ב-4 חודשים?

נילי דיקמן: מתאריך הפרסום.

אתי בנדלר: תאריך הפרסום יהיה מהר מאוד, תוך 10 ימים מיום שהכנסת מקבלת את זה, אם נספיק להניח את זה.

אתי בנדלר: אתם לא תספיקו.

לאה ורון: ויוצאים גם לבחירות.

ישראל חסון: גברתי, אני מבקש ממך שלא תתחייבי לעשות זאת לפני יוני.

נילי דיקמן: בסדר גמור.

אתי בנדלר: אני מציעה שהתחילה לא תהיה לפני יוני.

אתי בנדלר: זה לא ריאלי.

לאה ורון: תראי את הדוגמא עם התקנות, שעד עכשיו לא סיימתם.

נילי דיקמן: זה לא דורש אישור ועדה.

זהבה גלאון: אני מקבלת את זה.

אתי בנדלר: נקבע שהתאריך יהיה 1 ביולי.

אתי בנדלר: צריכים לקבוע גם הוראות לגבי תחולה.

אתי בנדלר: הרי יש היום בחנויות מוצרים שהם אולי לא יימכרו עד לאותו מועד.

אתי בנדלר: האם אתם רוצים להחזיר אותם לצורך סימון?

רינת בכר: אנחנו לא נוהגים לעשות את זה אם לא מדובר בסכנה מוחשית לבריאות הציבור.

אתי בנדלר: אז מה אתם קובעים לגבי התחולה?

אתי בנדלר: לגבי איזה מוצרים זה חל?

נילי דיקמן: זה נכון שבשלב הרישום אנחנו לא נאשר אישור של תכשיר מבלי שהוא מסומן כיאות.

נילי דיקמן: תמרוקים שכבר אושרו לשימוש ושווקו, אנחנו לא אספנו מהשוק.

נילי דיקמן: אנחנו צריכים לזכור, שכבר קרוב לשנה אנחנו מפעילים את הנוהל.

אתי בנדלר: אם כך, אין צורך בהוראת תחולה.

נילי דיקמן: לכן, אני חושבת שבשוק לא צריכים להיות מוצרים.

אתי בנדלר: התאריך שנדחה יאפשר למשרדי הממשלה לארגן ביניהם גם את הנושא של אכיפה לגבי בשמים.

ישראל חסון: אני חוזר ומדגיש, שתמרוק הוא כולל בשמים.

נילי דיקמן: הפנייה צריכה להיות למשרד התמ"ת, ולא למשרד הבריאות.

ישראל חסון: אני לא פונה, אני מדגיש.

לאה ורון: יש להניח שיש בשמים על המדפים שאין עליהם תאריכים, כי הם לא נכללים בהוראות שלהם.

נילי דיקמן: נכון.

לאה ורון: מה יקרה שהחוק ייכנס לתוקף?

לאה ורון: האם יאספו את הבשמים מהמדפים?

אתי בנדלר: לא רק זאת.

אתי בנדלר: אני חייבת לומר, שסעיף ההסמכה לשר לא מגביל אותו.

אתי בנדלר: כיוון שהתקנות האלה אינן טעונות אישור ועדה, ייתכן שהוא יקבע שזה לא חל על בשמים.

זהבה גלאון: נריב איתו אחר כך.

נורית פייביש-יוסף: כמי שמייצגת את התעשייה המקומית, אני רוצה לומר שאנחנו מאוד מברכים על הצעת החוק, אבל ללא אכיפה להצעה אין טעם.

ישראל חסון: אני מעריך שמשרדי הממשלה, מתוך אחריותם כי רבה, הם יעמידו גורמי אכיפה לאור הצעת החוק הזו.

ישראל חסון: אנחנו חייבים להצביע.

ישראל חסון: בכפוף לכל ההערות, אנחנו עוברים להצבעה.

ישראל חסון: מי בעד?

ישראל חסון: ה צ ב ע ה בעד – 2 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה התקבלה

ישראל חסון: תודה רבה, הישיבה נעולה.