הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 17, פרוטוקול מספר 129, 2008-11-05 08:45

סופה לנדבר: שלום, אני פותחת את ישיבת הוועדה.

סופה לנדבר: קיבלנו פנייה מחה"כ דוד רותם שיזם את הישיבה בנוגע להתייחסות חברות "עמידר" ו"עמיגור" ומשרד השיכון, על כך שבמערכת הבחירות לפוליטיקאים, "אויבי מדינת ישראל", לא נותנים להיכנס להוסטלים.

דוד רותם: אני קראתי את הנייר של מרכז המחקר והמידע, ואני חולק עליו מתחילתו ועד סופו.

דוד רותם: ההוסטלים אינם מקום שבו המנהלת מתקצבת.

דוד רותם: זה לא נכס שבבעלות המדינה, ולכן התשובה של משרד הבינוי והשיכון: "ההוסטלים הינה מסגרת המנוהלת ומתוקצבת על ידי משרדי הממשלה, והם לא יכולים לשמש לפעילות פוליטית", היא הבל הבלים.

דוד רותם: גם מוסדות אחרים של העיריות מנוהלות ומתוקצבות על ידי המדינה.

דוד רותם: החוק קובע שבכל מקום בו חל איסור על אדם להיכנס זה לא יחול על חבר כנסת, למעט שני מצבים: רשות היחיד ופגיעה בביטחונו.

דוד רותם: האולמות בהוסטלים ובמרכזי הדיור אינם רשות היחיד.

דוד רותם: אם כך היה, כל נכס הוא ברשות היחיד.

דוד רותם: יותר מזה, בחוק הבחירות נקבע שבעל אולם אינו יכול למנוע בתקופת הבחירות שימוש באולם שלו לצורכי בחירות, כאשר האולם הזה משמש באופן קבוע לכנסים, לדיונים וכו'.

דוד רותם: במשך השנתיים האחרונות אני הופעתי בהוסטלים עשרות פעמים.

דוד רותם: כאשר היתה בעיה עם ההוסטל במלון דיפלומט ולא רצו להאריך את החוזה, ישבתי שם עם הדיירים במשך שעות.

דוד רותם: אחר כך הלכתי ושכנעתי את בעל הנכס ואת משרד הקליטה וסיימו את העניין.

דוד רותם: היום כשזה לפני בחירות, פתאום אני הופך להיות פסול.

דוד רותם: בהערת שוליים 2 בעמוד הראשון במסמך נאמר: לא קיים פירוש אחיד למושג "רשות היחיד".

דוד רותם: אחד הפרושים המקובלים הינו מקום מגורים.

דוד רותם: האולמות הציבוריים הם לא מקום מגורים.

דוד רותם: האולמות הציבוריים הם מקומות ציבוריים שנועדו לכך שדיירי ההוסטלים יוכלו לקיים פעילות פוליטית, תרבותית, אומנותית ודתית.

דוד רותם: נניח שמחר בבוקר "עמידר" ו"עמיגור" יחליטו שהם לא מסכימים שיהיה בית כנסת באחד האולמות האלה, משום שעל פי החוק מדינה לא מחזיקה בתי כנסת ואסור לה לשרת דת.

דוד רותם: כיוון שזה מקום מגורים ומקום פרטי, אז צריך גם רישיון עסק לנהל אולם.

דוד רותם: לאף אחד מההוסטלים אין רישיון עסק לנהל אולם.

דוד רותם: נדרש אישור מהוועדה המקומית לנהל שם בית כנסת, ולאף אחד מן ההוסטלים אין אישור כזה.

דוד רותם: המשחק הזה הוא מסוכן מדי כאשר משחקים אותו בשלב הזה.

דוד רותם: אני מבין, שלמשרד השיכון יש דעות פוליטיות.

דוד רותם: אני מבטיח לכם, שאם שר השיכון יבקש להופיע בהוסטל שמנוהל על ידי "עמידר" או בהוסטל שמנוהל על ידי "עמיגור", הם גם יעמידו את הנהלת החברה ליד השטיח האדום בשורה עורפית ולא יגידו לו שהוא לא יכול להיכנס.

דוד רותם: עצם ההופעה שלו שם היא הופעה פוליטית.

דוד רותם: אני רוצה לראות אתכם מעזים לעשות את זה.

דוד רותם: אל תשמשו זרוע פוליטית של אף אחד.

דוד רותם: האזרחים האלה רוצים לשמוע את הדעות השונות.

דוד רותם: מדוע כל פוליטיקאי יכול להופיע בכל מקום, מלבד המקום הזה?

דוד רותם: אתם יושבים ומחזיקים את היד על המנעול.

עדנה ביבי: האם בבית דירות אתה בא ומופיע?

דוד רותם: כן.

דוד רותם: בבית דירות שיש בו אולם.

דוד רותם: כל אחד מהדיירים יכול לבוא ולומר: רבותיי, אני רוצה לקיים פה פעילות.

דוד רותם: אפילו במגדלים של אקירוב, יכול כל אדם מהדיירים בבניין לבוא ולומר: "רבותיי, היום בערב אני רוצה לקיים פה מפגש".

עדנה ביבי: שכנים אחרים יכולים להתנגד.

דוד רותם: הם לא יכולים להתנגד.

עדנה ביבי: אנחנו כבר נכנסנו לשאלה, איך מוגדר הוסטל מול משרדים אחרים כאשר ניסו לומר שזה מעון לצורך הגדרת תקנות המעונות ואנחנו עמדנו על זה שאלה פתרונות דיור.

עדנה ביבי: זה שריכזו את זה במבנה אחד, זה פתרון דיור לקשישים חסרי דירה.

עדנה ביבי: כמו שיכולנו לעזור להם בשכר דירה בשוק החופשי או בדירות מנהליות ואחרות.

עדנה ביבי: זה ביתם ומבצרם.

עדנה ביבי: הם עצמאים לחלוטין, ויש להם את המטבחון שלהם.

עדנה ביבי: זה לא מעון בו יש חדר אוכל משותף ומרפאה.

עדנה ביבי: ברגע שהם הופכים להיות לא עצמאים זו כבר לא מסגרת שמתאימה להם, והם מפונים למסגרת מתאימה אחרת.

עדנה ביבי: אני לא מכירה את המקרה של דיפלומט, אבל זה לא הוסטל במובן של מקום ציבורי בו מחזיקים אנשים.

עדנה ביבי: זה פשוט הבית שלהם.

עדנה ביבי: אנחנו מתייחסים לזה כרשות היחיד.

דוד רותם: כל דירה היא ודאי משותפת.

דוד רותם: בואי נניח שבהוסטל מסוים יש 50 יחידות דיור וגרים שם 50 זוגות של קשישים.

דוד רותם: אותם אנשים לא עובדים דרכם, אלא שהם הלכו לבעל הבית ושכרו ממנו 50 דירות.

דוד רותם: כל אחד שכר בעצמו דירה מבעל הבית.

דוד רותם: האם אז הייתם יכולים לבוא ולומר לאחד הדיירים שם: "אדוני, אתה לא רשאי להשתמש ברכוש הציבורי כדי לקיים פה כנס"?

דוד רותם: לא הייתם יכולים לומר זאת.

דוד רותם: מכיוון שהם דיירים שלכם, אתם מנצלים זאת.

דוד רותם: את אמרת את זה בדיוק כפי שזה צריך להיות.

דוד רותם: כל אחד מהם שוכר שם דירה.

דוד רותם: זה לא מעון, זה לא בית סגור, זה פתרון דיור לאנשים ששכרו דירה.

דוד רותם: מי נותן לכם את הסמכות להגיד להם, את מי להזמין ואת מי לא להזמין, במה להשתמש ובמה לא להשתמש?

עדנה ביבי: הוא יכול להזמין לביתו.

דוד רותם: לא, לרכוש הציבורי.

עדנה ביבי: אני גרה בבית משותף, ואני לא יכולה להזמין למקלט את מי שאני רוצה.

דוד רותם: כי המקלט לא מיועד לזה.

דוד רותם: אם יש שם אולם, האם הם יכולים להזמין אותי לתת שם שיעור?

דוד רותם: נניח שאחד הדיירים מבקש להזמין רב מכובד לתת שיעור.

אורה דואק: במסגרת החוזה שלנו יש סל חברתי שהבית נבנה לפיו, והכל עובר ביקורת של ועדת ניהול.

אורה דואק: הם לא יכולים להביא את כל מי שחפץ לבם.

אורה דואק: יש איזשהו סדר שמתנהל באמצעות הנציגות שלנו מול החברות.

אורה דואק: אנחנו קובעים, איזה אופי יהיה למפגשים או לחוגים בתוך הבית.

אורה דואק: הם צריכים לעבור בקרה שלנו לגבי אופי הפעילות החברתית אותה הם מקיימים בבית הזה.

דוד רותם: האם את יכולה לבדוק, כמה הרצאות אני נתתי בשנה האחרונה בהוסטלים?

אורה דואק: זה לא ידוע לי.

אורה דואק: דוד רותם: זה בדיוק העניין.

אורה דואק: באים ומבקשים ממני, תבוא תיתן שיעור או הרצאה.

אורה דואק: אולי לא מספיק אכפנו את זה, אבל זה בניגוד לנהלים שלנו.

דוד רותם: למה?

דוד רותם: אלה לא היו הרצאות פוליטיות.

דוד רותם: הם רוצים לנהל חוגים בכל מיני תחומים, והם ביקשו ממני לבוא ולתת הרצאה.

דוד רותם: אני נותן הרצאות בהרבה מקומות.

דוד רותם: למה למנוע מהם את האפשרות הזו?

דוד רותם: האם כאשר באות העמותות לחלק מזון אתם גם מקשים עליהן?.

אורה דואק: כל פניות של הדיירים בנושא של שכר דירה או מצוקה אחרת מגיעות אלינו, ואנחנו נותנים מענה.

אורה דואק: אמי שיושבת בקהילה, פונה לרשות המקומית כאשר יש לה בעיה.

אורה דואק: זה דבר שהוא מקובל.

דוד רותם: העובדה היא שההנחיות האלה הוצאו בספטמבר האחרון ולא קודם.

אורה דואק: גם בבחירות הקודמות שנערכו בשנת 2006 אנחנו הוצאנו הוראה ורעננו נהלים.

אורה דואק: אנחנו לוונו על ידי הלשכה המשפטית שלנו, שהיא אמונה על הנושא, והנחינו את כל הגורמים בבתי הדיור ערב בחירות 2006 ואמרנו: אנו מבקשים לרענן את ההנחיות בנושא פעילות פוליטית בבתי דיור גיל הזהב.

אורה דואק: לא יערכו בכל צורה שהיא כנסים, אספות או הרצאות על ידי פוליטיקאים או כל גורם אחר בבתי דיור גיל הזהב לקראת בחירות 2006.

דוד רותם: אבל זה רק לקראת הבחירות.

דוד רותם: אתם כותבים: "לקראת בחירות 2006".

אורה דואק: קראנו לזה רענון.

עדנה ביבי: זה רענון לקראת הבחירות.

עדנה ביבי: זה נכון לגבי כל ימות השנה.

עדנה ביבי: אין ספק, שלקראת הבחירות הלחץ המופעל על החברות המנהלות את ההוסטלים גדל.

דוד רותם: האם אלה הנחיות של משרד המשפטים, או הנחיות של המחלקה המשפטית של משרד השיכון?

אורה דואק: אני לא יודעת.

אורה דואק: אני רוצה לשתף אתכם, שאנחנו פנינו למשרד המשפטים בעקבות פנייה של חבר כנסת אילטוב.

עדנה ביבי: אנחנו נתנו את חוות דעתנו.

עדנה ביבי: מכיוון שמדובר בחוק חסינות חברי כנסת, שאין לנו איתו עיסוק יומיומי, פנינו גם למשרד המשפטים כדי לאשר את חוות דעתנו וקיבלנו אישור.

דוד רותם: אני אפנה ליו"ר ועדת הבחירות ואבקש צו נגדכם.

סופה לנדבר: זה לא יכול להימשך ככה.

סופה לנדבר: בקדנציה הזו אני בקרתי המון בדיור מוגן ובהוסטלים.

סופה לנדבר: אני רוצה מי לא ייתן לי להיכנס להוסטל.

סופה לנדבר: זה מאוד לא מקובל מה שאתם עושים.

אורה דואק: לא אמרו לא להיכנס.

סופה לנדבר: מה זה לא להיכנס?

סופה לנדבר: אני נכנסת להוסטל, שעומד כמה שנים בלי גג, ואתם מסתכלים על זה כאילו זה בעולם אחר או באי בודד.

אורה דואק: על מה את מדברת?

סופה לנדבר: הוסטל בעיר אשדוד.

אורה דואק: אולי את מבלבלת עם הוסטלים של משרד הקליטה.

אורה דואק: אני מכירה את ההוסטלים שלנו באשדוד, ואני לא יודעת על מה את מדברת.

אורה דואק: אני צמודה לנושאים האלה.

סופה לנדבר: אני מדברת על הוסטל של משרד הקליטה.

אורה דואק: אני יודעת מה קורה עם ההוסטלים שלנו.

סופה לנדבר: יש בלגן בהוסטלים ובדיור מוגן.

אורה דואק: אצלנו?

סופה לנדבר: במדינת ישראל.

אורה דואק: איזה בלגן?

סופה לנדבר: בעכו אכלסו אנשים בשני הוסטלים שבנו אותם באזור תעשייה על יד מפעלים.

אורה דואק: אתמול הייתי בהוסטל בעכו שנבנה על יד הים.

אורה דואק: אם את מדברת על מקבצים, אני לא מכירה.

אורה דואק: זה לא שלנו.

סופה לנדבר: אבל גם למקבצים אסור לנו להיכנס.

עדנה ביבי: חבל שלא הזמנתם גם את משרד הקליטה.

סופה לנדבר: אנחנו הזמנו אותם.

סופה לנדבר: בשבוע הבא הם יהיו בישיבה, ויתנו דין וחשבון לגבי מה שקורה בכל ההוסטלים והדיור המוגן שהם מנהלים.

סופה לנדבר: מדוע אנשים מבוגרים שעברו את השואה ועברו מלחמות לא יכולים להיפגש איתנו.

סופה לנדבר: במדינה דמוקרטית זה מותר.

אורה דואק: הם יכולים ליצור אתכם קשר בכל דרך לגיטימית אחרת, כמו שמקובל בקרב קשישים בקהילה.

אורה דואק: אני לא מבינה את ההבדל.

אורה דואק: זה בית דיור, שנועד למגורים והם רק מקובצים בו.

סופה לנדבר: אדם שגר בדירה זה מקרה אחד, ואדם שגר בהוסטל זה מקרה אחר.

אורה דואק: למה האפליה הזו?

אורה דואק: אני לא רואה שאתם באים לבקר את אמי בת ה-80, שמתגוררת בתל אביב.

דוד רותם: אל תטיפי לנו מוסר.

דוד רותם: לאמא שלך בת ה-80 את דואגת.

אורה דואק: גם להם יש בני משפחה.

דוד רותם: להם אין בני משפחה.

דוד רותם: אנחנו רואים בתקופה שבין בחירות לבחירות איך מתנהלים כלפיהם.

אורה דואק: אם אתם מכירים את ההוסטלים, אתם ודאי מודעים לצד היפה שלהם.

דוד רותם: בוודאי שיש להם צד יפה.

אורה דואק: אני חושבת שהמדינה נתנה פתרון מדהים.

אורה דואק: גם אני מסתובבת בקרב הקשישים ושואלת למצב רוחם.

אורה דואק: תמיד יש בשוליים בעיות כאלה ואחרות, אבל בסך הכל הפרויקט הוא פרויקט בסדר גודל מדהים.

סופה לנדבר: יש המון ליקויים.

דוד רותם: למה כאשר אני בא לחלק חבילות מזון לפני החגים, אף אחד לא שואל אותי אם אני חברת כנסת או לא.

דוד רותם: כאשר מדובר בתקופה שהיא לפני הבחירות, אומרים לי: "תן לנו את החבילות, אנחנו נחלק".

דוד רותם: אם אתם רוצים לחלק חבילות, תארגנו אותם גם.

דוד רותם: אל תבואו אלינו שאנחנו נארגן את החבילות, ואתם תחלקו אותם.

אורה דואק: אני לא יודעת על מה אתה מדבר.

אורה דואק: זה עניין וולונטרי שלכם.

דוד רותם: בוודאי שזה עניין וולונטרי.

דוד רותם: אתם רוצים שאנחנו נעזור לכם לעשות את הדברים הוולונטריים.

אורה דואק: מה שאתה אומר אינו מייצג את מה שקורה בהוסטלים.

אורה דואק: אני חושבת, שאריק שיושב בהוסטלים ויש לו נתח מאוד גדול של הוסטלים ברחבי הארץ, יכול גם כן להגיד כמה דברים מהצד שלו.

סופה לנדבר: תגיד: "אנחנו החלטנו".

דוד רותם: לא, הוא לא יגיד "אנחנו החלטנו".

דוד רותם: הוא ייתן נימוקים.

אריה אלדר: אני רוצה להעיר בנוגע לכותרת הדיון.

אריה אלדר: הכותרת לא משקפת את מה שקורה.

אריה אלדר: אין איסור כניסה.

דוד רותם: אני מודיע לך, שלי לא נתנו להיכנס.

אורה דואק: איפה?

דוד רותם: בירושלים.

דוד רותם: אמרו לי: אדוני, אתה לא יכול להיכנס.

אריה אלדר: אני רוצה לומר כמה דברים.

אריה אלדר: הכפיפות שלנו היא להנחיות משרד השיכון.

אריה אלדר: אנחנו פועלים בכל התחומים בתקציב של משרד השיכון תחת הנחיות והוראות של משרד השיכון.

אריה אלדר: זה נוח, מעשי ושימושי.

אריה אלדר: יש לנו 7,000 דיירים.

אריה אלדר: סופה מכירה את הדיור שלנו יותר מכל אחד בארץ.

אריה אלדר: יש לנו דברים שהם פחות טובים, אבל בסך הכל זו אוכלוסייה שנהנית מרמת שירות ומאיכות חיים מאוד גבוהות.

אריה אלדר: אני מאחל לכל אדם שנמצא בקהילה שיצליח להגיע להוסטלים האלה.

אריה אלדר: בתקופת הבחירות הגיעו אלי המון פניות.

אריה אלדר: לא היה שום מקרה בו פנו אלי ואני אמרתי: אתה לא יכול להיכנס להוסטל.

אריה אלדר: אין מצב כזה.

אריה אלדר: אתה מוזמן, אתה רשאי, אתה יכול לפגוש את הדיירים ללא שימוש בחלקים המשותפים שנועדו על פי ההגדרה של משרד השיכון לעבודה קהילתית.

אריה אלדר: במועדון יש ציוד, שולחנות, כיסאות, מזגנים, מערכות ההגברה ומערכות הכריזה, והכל משמש למטרת עבודה קהילתית של הדיירים.

אריה אלדר: אני רוצה להקריא את ההנחיות שאנחנו מקבלים.

אריה אלדר: במכתב שיצא לחה"כ אילטוב על ידי אורה חריש נאמר: "קיבלתי עותק ממכתבו של י.

אריה אלדר: פרנקל, מנכ"ל "עמיגור", בעניין בקשתך בנושא קיום מפגשים בבתי גיל הזהב.

אריה אלדר: משרדנו הוציא הנחיה לחברות המאכלסות, שלא לאפשר קיום מפגשים של גורמים פוליטיים, ובכללם חברי כנסת בבתי הדיור המוגן".

דוד רותם: לא כתוב שאין קיום מפגשים באולמות עצמם, אלא קיום מפגשים בכלל.

דוד רותם: יש מי שפרש את זה בצורה מאוד דווקנית – לא להיפגש איתם בבניין.

אריה אלדר: אני אחדד את הדברים.

אריה אלדר: חברת הכנסת לנדבר היתה מספיק הוגנת לבוא ולשאול, ואני אמרתי שהיא יכולה להיכנס אבל במועדון אי אפשר.

אריה אלדר: בכל מסגרת אחרת: ברחבה, בחצר או בלובי, זה אפשרי.

אריה אלדר: במועדון, עם הציוד של המועדון, מערכות הכריזה של הבית וצוות הבית שקורא לדיירים לרדת למטה כדי שייפגשו עם האיש הפוליטי, זה בלתי אפשרי.

אריה אלדר: זה הוכיח את עצמו.

אריה אלדר: בא בני וקנין, ראש עיריית אשקלון לשעבר, וסיסו מקריית ים.

אריה אלדר: אני ארשה לעצמי לדבר בלי ציניות.

אריה אלדר: יש חברי כנסת ואישי ציבור שמבקרים כל השנה את הדיירים שלנו, ועושים מעשים נפלאים.

אריה אלדר: סופה היא אורחת קבועה אצלנו.

אריה אלדר: לעומת זאת, יש חברי כנסת שלא עושים את זה כל השנה.

אריה אלדר: האינטנסיביות וההזדעקות שלהם מספר שבועות לפני הבחירות מעמידה את זה בבעייתיות.

אריה אלדר: ברגע שנרשה לאחד כזה להיכנס ולשבת במועדון, תצא כותרת: חברת "עמיגור" תומכת בפעיל פוליטי המעוניין להיבחר.

אריה אלדר: איך אז אתה יוצא מזה?

אריה אלדר: זה התחיל מכוונות טובות.

אריה אלדר: הוא אמר: אני אשב, אני אסביר להם על הזכויות שלהם.

אריה אלדר: למחרת יצאה כותרת בעיתונים, ואז הבנו שמשרד השיכון צודק בגישה שלו.

אריה אלדר: זו בעיה.

אריה אלדר: אתה לא יכול לעשות איפה ואיפה.

אריה אלדר: או שאתה סוגר את זה לתקופה מוגבלת מאוד, או שאתה אומר שהכל פתוח.

דוד רותם: תקופת בחירות היא חגיגה.

דוד רותם: לא יודע מי מכם צפה הלילה בטלוויזיה.

דוד רותם: אני במשך חצי לילה צפיתי בטלוויזיה.

דוד רותם: זה היה מדהים מה שקורה שם.

דוד רותם: למה אתם מבקשים לשלול מהקשישים את המעורבות הזו?

דוד רותם: אני יכול לבוא אל האנשים האלה ב-1,500 דרכים עקיפות.

דוד רותם: אתם יכולים לעשות דבר פשוט.

דוד רותם: אתם יכולים לארגן בעצמכם, כמו שעושים באוניברסיטאות.

דוד רותם: תזמינו את כל המפלגות, שכולן תבואנה לדבר.

דוד רותם: תעשו פאנלים, תנו לאנשים ליהנות מזה.

דוד רותם: בחירות זה גם הנאה.

דוד רותם: אנחנו עובדים קשה, אבל אחרים נהנים.

דוד רותם: יש כאלה שנהנים לראות אותנו לעבוד קשה.

דוד רותם: תארגנו את זה אתם, אבל תנו לאנשים את האפשרות לשחק במשחק הזה.

אריה אלדר: אפשר שתצא המלצה מהוועדה לגורם הרלוונטי, והוא יתייחס אליה.

אריה אלדר: אני לא בורח מאחריות, אבל אני אומר שאני במקרה הזה רפרנט שעובד על פי הנחיות נורא מוגדרות, שאני מזדהה איתם ואני אומר את זה בגלוי.

אריה אלדר: אני מזדהה עם ההנחיות האלה.

אריה אלדר: אני מנהל 55 בתי דיור מוגן ו-4 מחלקות סיעודיות.

אריה אלדר: אני לא דובר רוסית, אבל אני נמצא עם האוכלוסייה הזו שהיא 98% מהדיירים שלנו 24 שעות ביממה.

דוד רותם: זה משותף בינינו.

דוד רותם: גם אני לא דובר רוסית.

אריה אלדר: אני מנסה לתאר לעצמי מה יקרה, אם ניכנס להצעה שאתה הצעת עכשיו.

אריה אלדר: הצוותים שתפקידם לטפל בחוק הסיעוד של הקשיש יעשו הסבה מקצועית, ויתחילו לכנס גורמים פוליטיים לדיונים בפאנלים.

דוד רותם: לא.

דוד רותם: תארגנו ערב פוליטי.

דוד רותם: זה דבר שעושים אותו בהרבה מקומות גם באמצע השנה.

דוד רותם: באוניברסיטת תל אביב לא מזמן היה שבוע המעורבות הפוליטית.

דוד רותם: כל ערב הוזמן פאנל של חברי כנסת.

דוד רותם: נתנו לנו אולמות, ואנחנו דיברנו.

דוד רותם: תעשו את זה כפעולת תרבות שלכם.

דוד רותם: אין לי בעיה עם זה.

אריה אלדר: אני קטונתי.

אריה אלדר: תציעו הצעה למשרד השיכון.

דוד רותם: הרי אני אופיע בהוסטלים.

דוד רותם: במקום שיהיו לי 20 איש בפעם אחת, אני אעבור דלת-דלת, או שאני אומר שאני בא יום שלישי ואבקש שיארגנו את החבר'ה בגינה.

דוד רותם: אתם רק מקשים על האנשים.

דוד רותם: התוצאה תהיה אותה תוצאה.

דוד רותם: לא תמנעו מאיתנו להגיע אליהם.

אריה אלדר: אני אסביר את הדברים.

אריה אלדר: אני מופיעה בהוסטלים, אני מגיעה לדיור מוגן, אנחנו מפלגה שדואגת לאנשים האלה.

אריה אלדר: בקדנציה הזו דאגנו לאגרות טלוויזיה, והעברנו חוק לגבי תעריפי חשמל סוציאליים.

אריה אלדר: עכשיו צריכים להחזיר כסף רטרואקטיבית עבור שנה, ואתם תקבלו בוכטה של כסף.

אריה אלדר: אני מאמינה שאתם תדעו איך להשתמש בכספים האלה.

אריה אלדר: אנחנו ביקרנו בהמון הוסטלים, ארגנו חבילות מזון, ואני אישית הקמתי קרן לנזקקים.

אריה אלדר: חלק לא קטן מדיירי ההוסטלים והדיור המוגן קיבלו מאיתנו סיוע.

אריה אלדר: גם בתחילת הקדנציה דאגנו לאנשים שמקבלים מגרמניה והיו צריכים לשלם יותר מ-8%.

אריה אלדר: יש לנו רשימה גדולה לגבי דברים שאנחנו עושים לאורך כל השנים ולא יום לפני הבחירות.

אריה אלדר: אני מרגישה זוועה שאני לא יכולה עכשיו להיפגש עם אנשים.

אריה אלדר: אנשים שואלים אותי: איך זה ששנים את נכנסת, מבקרת ועושה, והיום אנחנו צריכים להיפגש איתך בחוץ?

אריה אלדר: זה לא לכבד את האנשים.

אריה אלדר: אני יכולה לדבר גם באולם וגם בחוץ, אבל זה לא לכבוד האנשים בהוסטלים ובדיור המוגן.

אריה אלדר: אלה אנשים עצמאיים.

אריה אלדר: את אמרת זאת בעצמך.

אריה אלדר: לאדם עצמאי יש שיקול דעת, והוא יכול להחליט אם הוא רוצה או לא רוצה לרדת לאולם.

אריה אלדר: אני יכולה להיכנס לדירות ולקיים חוגי בית.

אריה אלדר: זה לא צורה לכבד את האנשים האלה.

עדנה ביבי: אנחנו מתייחסים להוסטל כביתו של הדייר שגר שם.

עדנה ביבי: כמו עולים אחרי ששוכרים דירה ואת מגיעה אליהם בדרכייך שלך, כמו חוג בית, כך גם כאן.

עדנה ביבי: היה מקום שבו דיירים ניסו לארגן תביעה על ליקויים נגד קבלן.

עדנה ביבי: דייר אחד שלקח עורך דין ארגן חוג בית.

עדנה ביבי: הזמין כל מיני שכנים, ומי שרצה בא לשמוע את ההצעות של העורך דין.

עדנה ביבי: אם מישהו בדירה מסוימת בהוסטל מזמין אותך, זה בסדר.

עדנה ביבי: כפעילות פוליטית, כמשהו מאורגן רק בגלל שהם מרוכזים במקום אחד, זה לא בסדר.

עדנה ביבי: זה ביתם, ויש כאלה שלא רוצים שתהיה פעילות פוליטית.

סופה לנדבר: אז הם לא ירדו לאולם.

אורה דואק: מי שליווה אותנו זה משרד המשפטים.

אורה דואק: אתמול שוחחתי עם הנציגה של משרד המשפטים.

דוד רותם: מי הוציא את חוות הדעת של משרד המשפטים?

אורה דואק: כרמית יוליס אישרה את חוות הדעת שלנו.

אורה דואק: היא רצתה לבוא לישיבה, אבל היא לא יכלה להגיע.

דוד רותם: אני אפנה למשרד המשפטים, ואם זה לא יסתדר אני אפנה ליו"ר ועדת הבחירות ואבקש להוציא צו נגד ההוסטלים.

אורה דואק: אנחנו קשורים אליהם.

עדנה ביבי: זו חוות דעתנו, שקיבלה אישור.

עדנה ביבי: הנושא הזה עלה לא רק בהקשר של ביקור חברי כנסת אלא גם בנושאים אחרים, כמו תקנות ארנונה וכו'.

עדנה ביבי: בעיני, ההוכחה לכך שההוסטלים האלה הם פתרון טוב, היא שאלה שנמצאים בשוק החופשי ומקבלים עזרה בשכר דירה עומדים בתור ארוך ורוצים להגיע להוסטלים.

יצחק בלה: גם החברות הציבוריות קיבלו הנחיה מהחברות הממשלתיות ברוח הדברים של אורה.

דוד רותם: זה מאותו מקום.

אריה אלדר: משרד המשפטים הוציא הנחיה, וזה עבר לכל המערכות.

עדנה ביבי: אנחנו פנינו למשרד המשפטים בעקבות הפנייה של חה"כ אילטוב.

אריה אלדר: האם אתם יזמתם את הפנייה?

עדנה ביבי: אנחנו יזמנו את הפנייה, מכיוון שמדובר בחוק חסינות חברי כנסת.

עדנה ביבי: רצינו להיות בטוחים, כי זה תחום שאנחנו פחות עוסקים בו כמשרד.

עדנה ביבי: אם הגישה של משרד המשפטים היתה שונה, היינו יוצרים פורמולה חדשה.

עדנה ביבי: הם ביקשו לדעת בדיוק איך ההוסטלים מתנהלים ומהו המודל, ולבסוף אישרו את חוות הדעת שלנו.

אריה אלדר: זה לא קשור לעובדה, שחברי כנסת במשך כל השנה מגיעים, מבקרים, תורמים ופוגשים את הדיירים שלנו.

אריה אלדר: יכול להיות שההנחיה הזו פוגעת באותם אנשים שכן עושים לטובת עשרות או מאות שכל השנה אתה לא רואה אותם והכניסה שלהם בתוך הבית יוצרת מהומה.

אריה אלדר: פתאום ועד בית פונה אלינו ואומר: מי בא לכאן אתמול?

אריה אלדר: האם אתם תמכתם בו?

אריה אלדר: האם אתם יודעים שהוא סגן ראש עיר?

אריה אלדר: יש כאלה שתומכים בזה ויש כאלה שתומכים בזה.

אריה אלדר: הדבר הכי בריא הוא לעסוק בעבודה קהילתית, בעבודת סיעוד, בעבודה סוציאלית.

אריה אלדר: צריך לשמור את המערכות האלה כך שהדיירים לא ייפגעו והמערכת תישמר.

דוד רותם: נניח שאחד מהדיירים רוצה לחגוג מסיבת יום הולדת לבן שלו ומבקש לשכור את האולם אצלכם, האם הוא יכול?

אריה אלדר: פנו אלינו לא פעם בבקשה כזו.

אריה אלדר: הדבר הקל ביותר הוא לומר לאדם: לך החוצה, תמצא מסעדה, תשלם 50 שקלים עבור סועד ותקיים את המסיבה בחוץ.

אריה אלדר: כך אתה שומר באופן מוחלט על המערכת.

אריה אלדר: אנחנו כן מאפשרים את זה, גם אם זה חטא מסוים כלפי משרד השיכון.

דוד רותם: ובצדק.

דוד רותם: זה הבית של האנשים.

דוד רותם: האם כאשר אני חגגתי בר מצווה לבן שלי לא השתמשתי בגינה של הבית המשותף?

דוד רותם: האם למישהו זה הפריע?

עדנה ביבי: במסיבת הגיוס של הבן שלי זה הפריע מאוד, והשכנים שלנו הזמינו משטרה.

דוד רותם: אם מודיעים מראש, זה בסדר.

עדנה ביבי: הודעתי מראש ושמתי שלט, אבל תמיד יש שכן אחד שמתנגד.

אריה אלדר: פעם אישרנו מקרה כזה בנהרייה, ובגלל סכסוכים בין האנשים למחרת מצאנו כתבה בעיתון מקומי ש"עמיגור" מממנת.

אריה אלדר: לכן, הבנו שצריך לשמור על זה.

אריה אלדר: היום אנו מאשרים רק מקרים חריגים.

אריה אלדר: היתה אלינו פנייה מנכה מאוד קשה ניצול שואה, שגם הבן שלו נכה, ואני לקחתי את האחריות ואישרתי לו לבצע את האירוע במועדון.

סופה לנדבר: דוד רותם יפנה למשרד המשפטים, ונקבל תשובה.

סופה לנדבר: לדעתי, זה מוגזם ומוזר.

סופה לנדבר: מדובר באנשים עצמאיים שעברו הרבה בחיים, וזה לא בסדר לא לתת להם להיפגש איתנו.

עדנה ביבי: האמונה האישית שלי היא, שאלה שפועלים כל השנה זה ייזכר לטובתם בבחירות גם אם ימנעו מהם לבוא ולתת הרצאה לפני הבחירות.

דוד רותם: אני לא הולך למקומות האלה בגלל שאני מחפש את הקולות של האנשים.

דוד רותם: אני לא צריך את זה.

דוד רותם: אני יכול לשלוח להם מכתב ולהזכיר להם.

דוד רותם: אנשים בעצמם מבקשים להיפגש איתי.

דוד רותם: מכיוון שהאנשים האלה הם עצמאים, הם רוצים באמת לקחת חלק במשחק.

דוד רותם: הם רואים שיש פה משחק פוליטי, והם רוצים להיות חלק ממנו.

סופה לנדבר: קשה להסביר לאנשים האלה, איך פתאום לא מקבלים אותי וסוגרים בפניי את האולם.

אורה דואק: אנחנו נקבל תשובות, ונראה מה יהיה הלאה.

סופה לנדבר: תודה רבה, הישיבה נעולה.