ועדת המשנה ליישום חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 15, 2008-11-02 12:30

רן כהן: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

רן כהן: אני רוצה לומר לכם, שברור לי שלא באתם עם תקנות מבושלות.

רן כהן: אני מבין שיש מחלוקות עדיין, והכוונה שלי היא כן לנסות ולגשר על המחלוקות ולהתקדם.

רן כהן: כמו שאתם יודעים, לי אין זמן.

רן כהן: אני הודעתי שאני לא רץ לכנסת הבאה.

רן כהן: אני מתכוון לקדם את התקנות הכי מהר שאני יכול עד ה-10 בפברואר.

רן כהן: אנחנו נתחיל לקרוא את התקנות, ומשרד התקשורת יפרש אם צריך.

שמרית שקד: בישיבה הקודמת הגענו לתקנה 4: (א) בעל רישיון המציע ללקוחותיו ציוד קצה, יציע דגם אחד לפחות של ציוד קצה נייח או נייד, לפי העניין, שהוא בעל כל התכונות המפורטות להלן, בין באותו דגם ובין בדגמים שונים: (1) אפשרות להגברת קול וצליל (2) תאימות למשירי השמיעה (3) אפשרות לחיוג מופעל קול (3א) אפשרות להשמעת תוכן הצג, המקשים והתפריטים בו (4) מקשים המתאימים לשימוש של אנשים עם מוגבלות בראייה (5) מקשים המתאימים לשימוש של אנשים עם מוגבלות בהפעלת הידיים (6) אפשרות לקיים שיחות חוזי, ככל ששירות שיחות חוזי ניתן על ידי בעל הרישיון (7) לגבי בעל רישיון המספק שירותי טלפוניה נייחים בלבד – ציוד קצה הממיר באופן ממוכן אותות כתב לאותות שמע (TDD), בעברית ובערבית.

שמרית שקד: (ב) לעניין ציוד קצה נייח כאמור בתקנת משנה (א), יציע בעל רישיון לפחות דגם אחד אלחוטי ודגם אחד קבוע.

שמרית שקד: (ג) בעל רישיון יסמן את התאמות הנגישות שכולל ציוד הקצה, על גבי אריזתו או בעלון נפרד אשר יצורף לציוד הקצה.

רן כהן: אם אני מבין נכון, בסעיף (א) מדובר על כך שהוא יציג דגם אחד של ציוד קצה שיש בו את כל האפשרויות מ-(1) ועד (7).

שמרית שקד: זו אי בהירות בנוסח.

ליאת גלזר: יש בין באותו דגם ובין בדגמים שונים.

ליאת גלזר: הכוונה היא שיהיו לו במלאי המכשירים השונים כל הפתרונות הללו.

רן כהן: האם הם יכולים לבוא ב-7 מכשירים?

ליאת גלזר: כן.

רן כהן: אז איפה הפתרון?

ליאת גלזר: חלק מהפתרונות פה מיועדים ללקויות שונות.

ליאת גלזר: בבוקר קיימנו ישיבה עם אנשי נציבות השוויון לאנשים עם מוגבלויות והנציגים של הארגונים, ועלה הרעיון לחייב דגם הכולל התאמות ללקויי שמיעה ודגם שכולל התאמות לליקויי ראייה.

ליאת גלזר: כלומר, שיהיו מספר התאמות במכשיר אחד.

ליאת גלזר: אנחנו עוד לא הכנו נוסח לעניין הזה, ועוד לא הספקנו לדון בכך בפורום יותר רחב.

ליאת גלזר: זה משהו שאנחנו מוכנים לחשוב עליו, אבל אין לי כרגע פתרון מן המוכן לעניין הזה.

רן כהן: בואי נעצור פה.

רן כהן: אני רוצה לשאול את נציגי בזק והאנשים האחרים, האם הדבר הזה הוא ישים ואפשרי.

ליאת גלזר: מאז הדיון הקודם בוועדה הוספנו את הנושא של שיחות וידאו.

ליאת גלזר: נכון שלא כולם יודעים ש"חוזי" זה וידאו, אבל זה המונח בו אנו משתמשים בחוק התקשורת.

ליאת גלזר: לעניין הסעיף האחרון המדבר על בעל רישיון המספק שירותי טלפוניה נייחים שצריך להציע שירות שנקרא TDD או TDY, מההתייחסות של נציגי הארגונים והנציבות התברר שמדובר בטכנולוגיה יחסית מיושנת שיש לה היום תחליפים, וכי הפתרון ההנגשתי שבה הוא לא בשורה גדולה לציבור הנזקק.

ליאת גלזר: מכיוון שפתרון כזה, כפי שנאמר על ידי חברת בזק בדיון הקודם, לא קיים בעברית ובערבית ומחייב פיתוח מיוחד, אנו סבורים שאין צורך לכלול את החובה הזו.

ליאת גלזר: אנחנו מציעים למחוק זאת.

רן כהן: למי יש הערות בנוגע לסוגיה הזו?

איילת כהן-מעגן: אני רוצה לומר הערה כללית, שאמרתי גם בדיון הקודם.

איילת כהן-מעגן: לצערי, לא השתנה משהו מאז.

איילת כהן-מעגן: בתקנות נכללות הרבה הוראות שהן יישומיות וטכניות, וצריך היה לבדוק את ההיתכנות שלהן גם עם בעלי הרישיונות.

איילת כהן-מעגן: הם אלה שאמורים בסופו של יום לספק את זה על אף שאנחנו לא אלה שמייצרים ציודי קצה.

רן כהן: אני שואל אותך שאלה אחת, האם מה שכתוב כאן ניתן ליישום.

איילת כהן-מעגן: מה שכתוב כאן לא ניתן ליישום, לפחות לגבי אותו סעיף שכרגע הורד.

רן כהן: אני עדיין לא הורדתי שום דבר.

איילת כהן-מעגן: זה לא ישים.

רן כהן: על איזה סעיף את מדברת?

איילת כהן-מעגן: סעיף קטן (7).

איילת כהן-מעגן: יש לי הערה כללית גם לגבי סעיפים נוספים בהמשך, שמבחינתנו הם לא ישימים והם גם לא דברים התלויים בהכרח בנו, אלא בספקי ציודי הקצה, בספקי התוכנות והחומרות למיניהן.

איילת כהן-מעגן: אנחנו ביקשנו שיתקיים דיון כדי לבנות היתכנות.

איילת כהן-מעגן: אנחנו כתבנו את ההסתייגויות שלנו, ולצערנו הרב לא היתה התייחסות לנקודות האלה, שהן נקודות טכניות יישומיות.

איילת כהן-מעגן: בנוסף, היו לנו הצעות והערות לעניין נטל כבד מדי והיכולת להשיג את אותן מטרות בדרכים אחרות שמטילות נטל פחות כבד, וגם זה לא נדון.

אפרים חוג'ה: התאמות מבחינה גנרית זו מילה נכונה.

אפרים חוג'ה: השאלה היא, האם לא צריך להיות מפרט נכון יותר לגבי התאמות לעיוורים ולחרשים.

אפרים חוג'ה: לעיוורים - הכוונה היא לשים כתב ברייל.

אפרים חוג'ה: לחרשים – להכניס נורית אור לטלפון.

אפרים חוג'ה: האם יידעו למה הכוונה כאשר אנו נכתוב "התאמות", או שצריך לפרט בגוף התקנות.

רן כהן: אנחנו לא נבנה עכשיו תקנות נפרדות.

רן כהן: אנחנו ממשיכים לעבוד על התקנות האלה.

מיכל רימון: אחד הדברים בהקשר הזה שדיברנו עליו באותה ישיבה שהתקיימה הבוקר, הוא לקבץ כמה תכונות שיתאימו לכל מיני סוגים של מוגבלויות.

רן כהן: זה מפורט פה.

מיכל רימון: לא.

מיכל רימון: כרגע זה מפורט כרשימה של דברים, שצריכים להתקיים בדגם אחד או במספר דגמים.

מיכל רימון: אנחנו התכוונו לפרט לגבי סוגי מוגבלויות שונים, מספר תכונות בסיס הכרחיות שחייבות לחול כדי שהדגם יהיה נגיש.

מיכל רימון: הכוונה היא שלא יהיה דגם אחד, אלא שני דגמים בסיסיים שיתנו את אותו מענה.

יוליה מרוז: אני רוצה להתייחס לשאלה שלך, האם זה ישים.

יוליה מרוז: לצערי, התשובה שלי היא שאני אפילו לא יכולה לענות על השאלה הזו.

יוליה מרוז: זה מה שניסינו להבהיר כבר בדיון הקודם של הוועדה.

יוליה מרוז: זה גם מה שניסינו להבהיר כנגד נוסח התקנות מול משרד התקשורת, אך ללא הצלחה.

רן כהן: האם משרד התקשורת לא יודע על מה הוא כותב?

יוליה מרוז: אני לא רוצה להתייחס לזה ככה, אבל אנחנו לא יצרני מכשירים.

יוליה מרוז: אנחנו לא מייצרים ציוד קצה.

יוליה מרוז: אנחנו רוכשים ציוד קצה מיבואנים.

יוליה מרוז: אנחנו רוכשים ציוד קצה מיצרני ציוד קצה, ואז אנחנו מוכרים את זה לציבור.

יוליה מרוז: מפעילים לא מייצרים.

יוליה מרוז: לפני הדיון פניתי לאנשים הטכניים אצלי בחברה, ושאלתי אותם האם הם מכירים את כל התכונות האלה והאם יש בכלל מכשירים כאלה.

יוליה מרוז: הם אמרו לי, שהם מעולם לא שמעו על מכשיר ציוד קצה שקיימות בו חלק מהתכונות האלה.

יוליה מרוז: כלומר, מי כאן ועד להטיל עלינו אחריות על כך שיהיה מצאי של המכשירים האלה, יש פער לא ברור.

יוליה מרוז: כאשר טענו את הטענה הזו מול משרד התקשורת, משרד התקשורת בא ואמר לנו שיש סעיף בחוק, שמאפשר טענה לנטל כבד.

יוליה מרוז: נראה לי שזו עבודה בעיניים להתקין תקנות שמראש אנחנו לא יכולים לתת תשובה מלאה, האם הן ישימות או לא.

יוליה מרוז: הפנייה היא לא לכתובת הנכונה, לצערי.

רן כהן: האם יש לכם מחלקה של פיתוח?

יוליה מרוז: בוודאי.

רן כהן: מה היא מפתחת?

רן כהן: הרי את החוטים כבר המציאו לכם.

יוליה מרוז: נכון.

יוליה מרוז: המחלקה עובדת על פיתוחים ברשת ההנדסית, תכונות ושירותים.

יוליה מרוז: אנחנו גם מפתחים אדפטציות מסוימות לגבי ציוד הקצה, אבל התכונות עליהן מדובר פה הן תכונות מובנות.

רן כהן: השאלה היא, האם זה נמצא על המדף.

יוליה מרוז: אלה תכונות שהיצרן צריך להכניס לתוך המכשיר.

יוליה מרוז: לגבי חלק מהתכונות אני אפילו לא יכולה לענות לך, כי מאנשי המקצוע שלי לא הצלחתי לקבל תשובה.

צ'יקו דורי: אני רוצה לומר משהו מעבר למה שיוליה אמרה.

רן כהן: האם אתה מסכים איתה?

צ'יקו דורי: אני מסכים איתה, אבל המצב הוא הרבה יותר קשה.

צ'יקו דורי: מעבר לזה שאנחנו לא היצרנים, אנחנו גם לא היבואנים לארץ.

צ'יקו דורי: אנחנו גם לא אלה שנותנים את האישורים שהמכשירים ייכנסו לארץ.

רן כהן: אבל אם תזמינו, אז ייבאו.

צ'יקו דורי: נניח שיש מכשיר בעולם המאפשר את 4(א)(3א) האם הוא עומד ברמת הקרינה המותרת במדינת ישראל?

רן כהן: תבדוק.

צ'יקו דורי: אבל היום אין מכשיר שמאפשר את הדברים האלה.

צ'יקו דורי: האם זה עומד גם בטכנולוגיה שלי, גם בטכנולוגיה של חברת פלאפון, גם בטכנולוגיה של חברת מירס וגם בטכנולוגיה של חברת פרטנר?

צ'יקו דורי: ברגע שמשרד התקשורת לוקח על עצמו את הסמכות לבוא ולקבוע לי את הכללים שאני לא אחראי לגביהם, אז אני אומר שהוא צריך גם לקחת אחריות.

צ'יקו דורי: אחריות מבחינתי, היא שמשרד התקשורת יבוא ויגיד: תייבאו מכשיר נוקיה מדגם א' או ב'.

רן כהן: אבל את זה אי אפשר לציין בחוק.

צ'יקו דורי: אני טוען, שהיום המשרד בא וקבע לי סמכות שלא קיימת.

רן כהן: מיד אנחנו נשמע אותם.

אורנה ערן: אני רוצה להראות, שאני מחזיקה פה טלפון של פלאפון, שעונה על כל הקריטריונים.

אורנה ערן: יש לי דוגמא דומה גם במכשיר של סלקום.

צ'יקו דורי: האם הוא עונה על 4(א)(א).

אורנה ערן: אני מדברת עכשיו על ליקויי שמיעה.

אורנה ערן: המטרה שלי היא לא להלקות מי בין החברות.

אורנה ערן: כאשר אני מתקשרת בתור איש מקצוע לכל אחת מהחברות האלה, ואני עושה את זה באופן קבוע בגלל פנייה של לקוחות, תמיד אני נענית בתשובה שאומרת שאין לנו מושג על מה מדובר.

אורנה ערן: חשוב לי להדגיש כאן, שמדובר בטכנולוגיות הקיימות במכשירים שלכם הקיימים בארץ.

אורנה ערן: בגלל זה התקנות הן כל כך חשובות, על מנת שגם נותני השירותים יידעו שיש ברשותם את המכשירים האלה.

יוליה מרוז: אנחנו לא מסכימים איתך.

צ'יקו דורי: אני טוען, שזה לא נכון מה שאתם אומרת.

רן כהן: מה לעשות?

רן כהן: כנראה שנציגי החברות יצטרכו לעשות השתלמות בנציבות.

אורנה ערן: מאחר ולאורך כל השנים אנחנו רואים את אי המודעות לדברים שקיימים, אנחנו פירטנו מאפיינים שהם דרישות מינימום.

אורנה ערן: לא דרשנו דברים שהם בפיתוח, אלא על טכנולוגיות קיימות.

אורנה ערן: אנחנו מדברים על מכשירים קצה הנמצאים בחברות שאתם מייבאים מהן.

אורנה ערן: כלומר, אין אפילו צורך לבקש בקשה מיוחדת.

צ'יקו דורי: זה לא נכון.

אורנה ערן: הנושא של התאימות לטלא קול למכשירי שמיעה עם מצב T, בהם צריך כן לעשות פירוט של דרגת תאימות, דבר הקיים בארצות הברית, מצביע על כך שמכשירי טלפון יכולים להיות מותאמים למכשירי שמיעה עם מצב T, אבל זה לא בהכרח מתאים לכל מכשיר שמיעה.

אורנה ערן: משתמשי הקצה שכן יש להם מכשירי שמיעה יודעים לומר מה מתאים עבורם.

אורנה ערן: לגבי הנושא של הגברה – אנחנו מדברים גם על כל הדובר וגם על רמת הצלצול.

אורנה ערן: אלה דברים שקיימים כבר, כמו גם הנושא של רטט.

ראובן ברון: אני מוכרח להעיר משהו, למרות שאני לא איש תקשורת.

ראובן ברון: יש תוכנות שאפשר להלביש על הטלפונים.

ראובן ברון: יכולים לבוא ולומר שבעברית זה לא עובד, אבל גם בעברית זה יכול לעבוד.

ראובן ברון: עם קצת פיתוח ורצון טוב, הדברים האלה יכולים להסתדר.

ראובן ברון: כלומר, הבסיס ישנו.

ראובן ברון: אולי היום אין מוצר על המדף שנותן את הדברים האלה, אבל אם ישקיעו זה יכול להיות.

ראובן ברון: אני מייצג את העיוורים.

ראובן ברון: אנחנו צריכים מכשיר שהוא צירוף של תכונות (1),(3), (3א) ו-(4).

רן כהן: ליאת, האם את רוצה להשלים את הדברים?

ליאת גלזר: ראובן השלים את הדברים.

ליאת גלזר: הנציגים של החברות מדברים על התכונה שהוספה, "(3א) אפשרות להשמעת תוכן הצג, המקשים והתפריטים שבו".

ליאת גלזר: זו תכונה, ולפי הבדיקה שלנו ניתן להוסיף אותה למכשירים מסוימים באמצעות פיתוח של תוכנה.

ליאת גלזר: זה לא קיים בעברית כיום, וזה אכן מצריך איזשהו פיתוח או השקעה מצד החברות.

רן כהן: אז שיפתחו.

ליאת גלזר: גם בדיון הקודם הועלו הבעיות והמגבלות שיש לבעלי הרישיונות, כיוון שהם לא היצרנים ולא היבואנים.

ליאת גלזר: אנחנו עדיין סבורים, שהדרך הנכונה היא לקבוע את הנורמות.

ליאת גלזר: ככל שיש בעיה אמיתית במימוש הנורמה, יש בחוק מסלול שהוא מסלול שנועד להתמודד בדיוק עם המקרה הזה שבו התאמות הנגישות מטילות נטל כבד מדי.

ליאת גלזר: החברות יכולות לעשות שימוש בסעיף הזה.

רן כהן: האם את מציעה למחוק את סעיף (7)?

ליאת גלזר: כן.

אורנה ערן: ההמלצה שלנו היא להוריד את זה.

צ'יקו דורי: יכול להיות שהדברים אפשריים.

צ'יקו דורי: זה שאין היום, אני יכול לומר בצורה חד משמעית.

צ'יקו דורי: זה שלמכשירי סימביאן אולי אפשר לפתח דברים, גם יכול להיות.

צ'יקו דורי: אם משרד התקשורת טוען שאפשר לפתח ויש פתרונות כלשהם, שיבוא ויגיד מהם.

צ'יקו דורי: שיבוא ויגיד: חברה איקס מפתחת, ואתם יכולים לרכוש ממנה.

רן כהן: אין מה לעשות.

רן כהן: אנחנו לא מצלמים רק את מה שקיים במציאות וקיים על המדף.

רן כהן: צריך לתת פתרונות לא על פי מה שיש על המדף, אלא על פי מה שצריכים אנשים עם מוגבלויות בישראל.

רן כהן: אם זה לא מפותח, תפתחו זאת.

רן כהן: יש לכם מיליארדים, תפתחו זאת.

איילת כהן-מעגן: זה קצת חסר היגיון, שיש גורמים הדנים בינם לבין עצמם והגורם המחויב נמצא מחוץ לתמונה, או בתמונה רק בשביל לקבל את החובות שיוטלו עליו.

רן כהן: אני מקבל את ההמלצה שלך, שתשבו ביחד עם משרד התקשורת ותדברו על הדברים האלה.

רן כהן: אני לא יכול לעכב את התקנות בגלל זה.

רן כהן: אנחנו מאשרים את הפרק כולו, להוציא סעיף (7).

ערן טמיר: זה קצת יותר מורכב.

ערן טמיר: יש דרישות מסוימות של פרמטרים טכניים, שנדרש לכתוב אותם באופן מפורש בתוך התקנות.

רן כהן: כלומר, פירוט יותר גדול מזה המצוין פה.

ערן טמיר: כן.

רן כהן: איפה הייתם עד הישיבה הזו?

ערן טמיר: הדרישה לגבי קביעת פרמטרים הועלתה כבר בפעם הראשונה שהתייעצו איתנו.

ערן טמיר: זו דרישה שחוזרת על עצמה, והיא גם הועלתה בישיבה הקודמת.

ערן טמיר: אנחנו לא מחדשים פה.

ערן טמיר: זו דרישה שחוזרת על עצמה.

ערן טמיר: אנחנו מבינים את הקושי ואת סד הזמנים.

ערן טמיר: לפחות לגבי העיקרון הגענו להסכמה עם משרד התקשורת היום בבוקר.

ליאת גלזר: הגענו להסכמה שצריך להציג את זה פה בפני הגופים הרלוונטיים, והם יביעו את דעתם על היתכנות הדבר.

ערן טמיר: ההצעה שלנו היא, שמעבר לקביעת דרישות בסיסיות מסוימות נכון יהיה לקבוע מנגנון שבעת הצורך יקבע מפרט טכני על פי תקנה שכבר אושרה פה בהקשר של תקנות נגישות אתר.

ערן טמיר: היום ואנחנו מדברים פה על נושאים מאוד טכניים, שצריכים גם מידה של גמישות בבחינה שלהם ובשינוי שלהם, אנחנו מציעים לתת סמכות לנציב לקבוע מפרט טכני בהתייעצות עם הארגונים, בעלי הרישיון ושר התקשורת.

רן כהן: אז אתה עכשיו במצפון שקט אומר לי: בוא תעכב את כל התקנות.

ערן טמיר: נהפוך הוא.

רן כהן: הרי אני יכול לאשר את זה, ולצוות עליכם ועל משרד התקשורת לשבת עוד היום ולהביא את זה למחר למליאת הוועדה.

ערן טמיר: מבחינתי, כן.

רן כהן: אז זה הסיכום.

רן כהן: הפרק התקבל, וסעיף (7) נמחק.

רן כהן: הנציבות ומשרד התקשורת יישבו עוד היום, ויביאו למחר את הפירוט כדי שמליאת הוועדה תאשר זאת.

ערן טמיר: יש שני מרכיבים.

ליאת גלזר: יש כאן שני מרכיבים.

ליאת גלזר: האחד הוא שמבקשים להכניס לתוך אותן התאמות נגישות שדיברנו עליהן, אותן 7 תכונות פרמטרים ומספרים.

ליאת גלזר: למשל, אפשרות להגברת קול לפי מספר.

ליאת גלזר: אנחנו בתחילה לא סברנו שנכון לכלול את הפירוט הזה, אבל אנשי הנציבות התעקשו.

רן כהן: תשבו, תגיעו להסכמה ותביאו אותה לכאן.

רן כהן: אם לא תגיעו להסכמה, זה יישאר כמו שזה.

ערן טמיר: אם זה נשאר כמו שזה, זה לא טוב.

ליאת גלזר: לטענתם, מדובר בדרישות מינימאליות.

ליאת גלזר: לי אין כרגע את האפשרות להגיב על כך.

ליאת גלזר: הגופים הרלוונטיים שיכולים להגיב על כך, אלה הגופים שיש להם מלאי מכשירים.

ליאת גלזר: כלומר, זה לא מספיק שאני וערן נדבר.

ליאת גלזר: אני צריכה גם לדבר איתם.

רן כהן: אז תשבו גם איתם.

רן כהן: תנסו להגיע היום לפתרון.

שמרית שקד: יש נושא נוסף.

שמרית שקד: יש את העניין של הצירופים.

שמרית שקד: עלתה דרישה שיהיו כמה תכונות שיצטרכו להתקיים במכשיר אחד.

רן כהן: כלומר, שיהיו כמה תכונות במכשיר אחד.

ערן טמיר: אנחנו גם חושבים, שכל בעל רישיון צריך לספק לפחות שני דגמים כאלה כדי שתהיה אפשרות בחירה.

רן כהן: ערן, אני רוצה להבין מה הפתרון שלך.

ערן טמיר: ההצעה של אדוני נשמעת לי נכונה.

ערן טמיר: נשב עם מי שצריך לשבת היום ומחר, על מנת להגיע לסיכום.

ערן טמיר: לדעתי, הדרישות שלנו הן מאוד מאוזנות.

ערן טמיר: דרישות המינימום שאני מדבר עליהן, הן דרישות שממילא כבר קיימות בשוק.

ערן טמיר: אם בעלי רישיון צריכים, אנחנו גם נראה להם שזה קיים.

רן כהן: אז תמצאו בנוגע לכך שפה משותפת עם משרד התקשורת היום.

ערן טמיר: אני מסכים.

רן כהן: ליאת, זה הפתרון.

רן כהן: אני מבקש, שתשבו ותביאו למחר נוסח שיתווסף לתקנות האלה.

אחיה קמארה: למרות דבריה של ליאת, אני רוצה שיהיה ברור שאנחנו אמנם אמרנו שאנחנו לא רוצים את הטכנולוגיה המסוימת הזו של ה-TDD, אבל אנחנו כן מתעקשים על זה שיהיה שירות הממיר קול לכתב.

אחיה קמארה: אנחנו אמרנו שה-TDD היא טכנולוגיה משנות ה-70, אבל עדיין אנחנו רוצים שלאדם שלא יכול לדבר בטלפון תהיה אפשרות לתקשר במדינת ישראל.

ליאת גלזר: אחיה מתכוון לשירות הקיים בתקנה 5(2).

אחיה קמארה: זה נכון, אבל אני רוצה שיהיה ברור שזה מופיע שם.

ליאת גלזר: כאשר אמרתי שיש לזה כבר תחליפים, אחד התחליפים למכשיר עצמו הוא שירות הממסור.

רן כהן: בואו נתקדם הלאה, ואחר כך נענה על זה.

שמרית שקד: קוראת סעיף 5: בעל רישיון יציע ללקוחותיו שירותי טלפוניה אלה, בעברית ובערבית: שירות הודעות מסר קצר (SMS), ככל שהוא ניתן, לאנשים עם מוגבלות בראייה, באמצעות טכנולוגיה הממירה אותות כתב לאותות שמע (text to speech).

שמרית שקד: מוקד שירות לאספקת שירותי טלפוניה לאנשים עם מוגבלות בשמיעה או בדיבור, שמתבצעת בו המרה של אותות שמע לאותות כתב או המרה של אותות כתב לאותות שמע, לפי העניין (relay services).

שמרית שקד: השירות יינתן בכל ימות השנה ובכל שעות היממה.

שמרית שקד: בלי לגרוע מהוראות כל דין, שירות כאמור יכול שבאישור השר יסופק בידי מספר בעלי רישיון במשותף.

שמרית שקד: הגישה למוקדים של בעל הרישיון, לרבות מוקד שירות לקוחות, מודיעין ומוקד גבייה תתאפשר באמצעות טלפון, פקסימיליה ודואר אלקטרוני, ולגבי שאילתות קצרות למוקד – גם באמצעות הודעת מסר קצר (SMS).

ליאת גלזר: לגבי השירות הראשון יש לנו הצעה לכתוב: "שירות הודעות מסר קצר (SMS) ככל שהוא ניתן לאנשים עם מוגבלות בראייה, לרבות באמצעות טכנולוגיה הממירה אותות כתב לאותות שמע".

רן כהן: כלומר, ייתכן ויש דרכים אחרות.

ליאת גלזר: שלא נגביל את עצמנו לטכנולוגיה מסוימת.

שמרית שקד: אם אנחנו כותבים "לרבות" הם עדיין חייבים לתת זאת על ידי text to speech או בדרכים אחרות.

ליאת גלזר: אם יש דרך אחרת לתת שירות הודעות מסר קצר לאנשים עם מוגבלות בראייה, זה בסדר.

שמרית שקד: אני לא בטוחה, שהמילה "לרבות" נותנת לך את הפתרון הזה.

ליאת גלזר: לגבי סעיף 5(2), אני רוצה לומר שהרבה אנשים לא הבינו את הסעיף.

ליאת גלזר: חשבנו, שאנחנו צריכים לעבוד על ניסוח יותר טוב.

ליאת גלזר: מדובר על שירות ממסור, כאשר יש מוקדן המשמש כחולייה מקשרת בין גורם שהוא בעל מוגבלות בשמיעה או בדיבור לאדם שומע.

ליאת גלזר: למשל, אדם עם מוגבלות בשמיעה נתקע עם האוטו בלילה באמצע הדרך ורוצה להזמין גרר.

ליאת גלזר: איך הוא יעשה את זה?

ליאת גלזר: הכוונה שיהיה מוקד שאפשר יהיה לפנות אליו בדרך של SMS או כתב אחר.

ליאת גלזר: אנחנו לא מגדירים פה בדיוק איך.

ליאת גלזר: בדרך כזו הוא יוכל להתקשר לגרר ולהזמין אותו, או להתקשר לרופא או להזמנת פיצה.

שמרית שקד: וזה לא מוקד חירום.

ליאת גלזר: לא.

ליאת גלזר: זה מוקד ממסור.

ליאת גלזר: זה התחליף לשיחת הטלפון הרגילה בין אדם שלא שומע או שיש לו מוגבלות בדיבור, לאדם שומע.

רן כהן: אז זה יכול להיות טכנולוגי, וזה יכול להיות מאויש.

ליאת גלזר: זה בכל מקרה חייב להיות מאויש.

אורנה ערן: בעצם יש 3 אנשים בכל שיחה: אדם ליקוי השמיעה, המוקדן והאדם שאליו האדם ליקוי השמיעה רוצה להתקשר.

אורנה ערן: למשל, אחיה רוצה לקבוע תור לרופא ומתקשר למוקדן, שולח פקס או SMS, כאשר המוקדן מחויב לתת תשובה לאחיה.

אורנה ערן: כלומר, הוא צריך להעביר לו באותה צורה שבה הוא קיבל את המידע, גם את המידע חזרה.

אורנה ערן: לדעתי, יש פה טעות בהבנה של הטכנולוגיה.

אורנה ערן: אני רוצה לתקן את הנוסח ולומר: "מוקד שירות תיווך טלפוני להעברת מסרים באמצעות מוקדן, לאספקת שירותי טלפוניה לאנשים עם מוגבלות בשמיעה או בדיבור".

אורנה ערן: יש מונח on line, ואנחנו מנסים למצוא את המינוח הנכון בעברית.

אורנה ערן: כלומר, זה חייב להיות מאויש.

אורנה ערן: חייב להיות אדם בצד השני בזמן אמת, שמקבל ויוצר את התקשורת.

קריאה: מי יממן את זה?

קריאה: האם חברות התקשורת יממנו את זה?

רן כהן: כן.

רן כהן: חברות התקשורת ממנות דברים שאני משתמש בהם ואני משלם להם, אז הם יממנו גם את זה.

מאיר אטדג'י: אני ממונה נגישות של אגודת החרשים בישראל.

מאיר אטדג'י: באגודת החרשים קיים שירות כזה, שבו יש תחנת ממסר וגם שיחות וידאו.

מאיר אטדג'י: אני רוצה להוסיף את הרעיון של תקשורת חזותית.

מאיר אטדג'י: אני רוצה להוסיף לנוסח, שתהיה אפשרות לתקשורת חזותית, אפשרות לקבלת מידע חזותי.

מאיר אטדג'י: זה לא מצוין בסעיף.

רן כהן: זה כן מצוין.

ערן טמיר: לא.

רן כהן: אני מקווה שהבקשה הזו תתקבל.

רן כהן: ליאת מרימה גבות, אבל נראה מה נעשה עם זה.

מאיר אטדג'י: זה שירות וידאו דרך האינטרנט.

מאיר אטדג'י: זה לא מופיע פה.

רן כהן: ליאת, מה את אומרת.

ליאת גלזר: אנחנו לא מגדירים פה, כיצד יתבצע הממסור.

ליאת גלזר: חשוב להבין, שזו חובה המוטלת על בעלי הרישיונות ועל חשבונם.

ליאת גלזר: צריך למצוא את האיזון הנכון במתן מענה לאותה אוכלוסייה.

ליאת גלזר: ניתן לתת את המענה גם אם המוקדן מקבל את הפנייה בכתב דרך פקס, אי מייל או SMS ולאו דווקא באמצעי חזותי.

מאיר אטדג'י: אמא שלי חרשת, והיא לא יודעת קרוא וכתוב.

מאיר אטדג'י: מה היא תעשה אם אין לה את האפשרות לשיחת וידאו?

מאיר אטדג'י: האפשרות היחידה שלה לקבל שירות הוא באמצעות שיחת וידאו.

מאיר אטדג'י: אני מדבר על כ-6,000 חרשים כאלה.

רן כהן: האם היא יכולה לדבר?

אורנה ערן: היא יכולה לדבר, אבל לא לשמוע את הצד השני.

מאיר אטדג'י: אמא של היא מסמנת בלבד, והיא אינה יודעת קרוא וכתוב.

מאיר אטדג'י: האפשרות היחידה שלה לקבל שירות היא באמצעות שיחת וידאו.

מאיר אטדג'י: זה האמצעי היחידי שמאוד עוזר לה.

מאיר אטדג'י: היא לא צריכה להיות תלויה באנשים אחרים.

רן כהן: ערן, מה אתה אומר?

ערן טמיר: אני חוזר להצעה שדיברנו עליה לגבי התקנה הקודמת.

ערן טמיר: הנושא הטכני נכון אם יישאר במסגרת קביעת מפרט טכני.

שמרית שקד: זה לא קשור ממש למפרט טכני.

שמרית שקד: זה משהו קצת יותר כללי.

שמרית שקד: בפסקה (3)כאשר דיברנו על מוקד שירות לקוחות, כן רשמנו איזושהי רשימה של דרכים שבהן אפשר לפנות למוקד: טלפון, פקס, דואר אלקטרוני ו-SMS.

ערן טמיר: נכון.

ערן טמיר: יש דברים שהם בסיסיים יותר ויש דברים שהם בסיסיים פחות.

ערן טמיר: הנושא הזה קשור להתפתחות טכנולוגית, ולכן לא נכון לסגור את הדברים עכשיו.

ערן טמיר: הדרישה החזותית היא מאוד ראויה בהקשר הזה.

ערן טמיר: צריך לחשוב, שנותנים אפשרות לכל בעלי הרישיון ביחד להקים את המוקד הזה.

ערן טמיר: השירות הזה כבר קיים גם בחו"ל וגם בישראל.

ערן טמיר: עדיין, אני חושב שיש פה ממד טכני, שראוי להשאיר אותו באותה תקנה שאנחנו מציעים, שתאפשר קביעה תוך התייעצות ושיתוף כל הגורמים.

רן כהן: האם ההצעה של אורנה עונה על כך?

ערן טמיר: אם כבר אנחנו יושבים על הניסוח של סעיף 4, אז אפשר גם לשבת על הניסוח של סעיף 5.

רן כהן: אבל אי אפשר להשאיר את הכל למחר.

רן כהן: בואו נתקדם.

רן כהן: בשביל מה כינסנו את הישיבה היום?

רן כהן: האם הניסוח שאורנה הציעה מקובל עליכם?

ערן טמיר: מרכיבי הניסוח בהחלט מקובלים עלינו.

רן כהן: אם כך, לא איכפת לי שאת הניסוח המדויק אתם תגמרו עם שמרית.

רן כהן: ליאת, האם עלייך מקובלת התוספת?

ליאת גלזר: לגבי הממד החזותי, יש לי בעיה.

יוליה מרוז: יש לי הערה.

יוליה מרוז: הסעיף אומר, שאת כל השירותים יש לתת בעברית ובערבית.

יוליה מרוז: היום השיטה הטכנולוגית שבה פועלת הרשת של פלאפון לא תומכת בשפה הערבית, אלא רק בשפה העברית והאנגלית.

רן כהן: אז תתמכו גם בשפה הערבית.

יוליה מרוז: אנחנו עוברים היום לרשת חדשה, שבה מובנית התמיכה בשפה הערבית והרוסית.

יוליה מרוז: פלאפון בימים אלה נערכת להשקה של רשת חדשה, ושם תהיה תמיכה גם בשפה הערבית.

יוליה מרוז: ברשת הישנה המכשירים לא תומכים בשפה הערבית.

יוליה מרוז: עד היום אנשים שהתכתבו בשפות אחרות השתמשו באותיות לועזיות של התמיכה באנגלית שיש ברשת.

יוליה מרוז: יש פה בעיה מסוימת של חוסר ישימות.

רן כהן: למה אתם כל כך לא גמישים?

רן כהן: הכנסת רוצה לעבור לעבוד עם פלאפון, ואתם תוקעים את העניין.

רן כהן: העוזרות שלי כבר 3 חודשים רוצות לעבור, ואתם תוקעים את העניין.

רן כהן: אפילו אני רוצה לעבור, ואתם לא נותנים.

יוליה מרוז: בגלל הפערים בין הטכנולוגיות, החברה היום משקיעה מאות מיליונים בשביל לעבור לרשת שתהיה דומה לזו של סלקום ופרטנר.

יוליה מרוז: זה מביא כמה יתרונות, ובין היתר את הנושא של תמיכה בשיחות.

רן כהן: זה לא היה פייר מה שעשיתי.

רן כהן: אני חוזר בי.

יוליה מרוז: בטכנולוגיה של הרשת הישנה של פלאפון אין תמיכה בערבית, ואתם חייבים לתת לזה איזשהו פתרון.

רן כהן: אתם צריכים לתת לזה פתרון.

ערן טמיר: זה בדיוק מה שליאת אמרה קודם.

ערן טמיר: אם יש בעיה של נתק כבד מדי, הם יכולים להשתמש בנתיב אחר.

רן כהן: 20% מתושבי ישראל הם ערביים.

יוליה מרוז: אני מסבירה, שבעוד כמה חודשים אנחנו מתחילים השקה של רשת חדשה ובה יש תמיכה לשפה הערבית.

יוליה מרוז: מבחינת יישום התקנות שבזה הרגע אתה מאשר ומתקין, יש מגבלות מאוד רציניות על יכולת היישום שלנו.

רן כהן: אז אולי השר ייתן לכם ארכה של שלושה חודשים.

לירון גולדברג: קודם זרקת הערה "שלחברות יש מיליארדים".

לירון גולדברג: לנו אין מיליארדים.

רן כהן: רק מיליונים.

לירון גולדברג: בקושי.

רן כהן: דיברתי על כך שלכל החברות ביחד יש מיליארדים.

לירון גולדברג: אנחנו נפרדים משלוש החברות הגדולות.

לירון גולדברג: בנושא של תקנה 5(1) עלותה של המכונה לרכישת השירות הזה היא מאות אלפי דולרים.

לירון גולדברג: ברור שהנטל על החברות הגדולות הוא גדול, ועלינו על אחת כמה וכמה הוא גדול.

לירון גולדברג: כדי להיות פרודוקטיבי, אני מציע שגם השירות הראשון יוכל להינתן באמצעות מוקד שירות.

לירון גולדברג: כלומר, שלא תהיה אפשרות רק דרך מכונה.

לירון גולדברג: אם מקימים מוקד שירות כזה, אז לא צריך להטיל עלות נוספת של רכישת מכונות.

רן כהן: זה לא ויתור על סעיף (1).

רן כהן: אתה מציע שסעיף (1) יתקיים או כפי שנכתב כאן או בעזרת מוקד שירות.

לירון גולדברג: כן.

רן כהן: האם זה נראה לך, ליאת?

ליאת גלזר: האם האדם עם המוגבלות בראייה יוכל לקבל SMS, כך שבמקום שה-SMS יעבור המרה מטקסט לקול במכשיר יהיה איש שיתקשר אליו ויקריא לו את ה-SMS.

לירון גולדברג: כן.

רן כהן: מה איכפת לנו שזה יינתן באופן אנושי?

שמרית שקד: היום כתוב: "באמצעות טכנולוגיה".

שמרית שקד: אולי נאמר: "או בדרך אחרת שאושרה על ידי השר".

רן כהן: כן.

ערן טמיר: לא הצלחתי להבין, למה מירס צריכה את האפשרות הזו.

רן כהן: כי הם אומרים שהטכנולוגיה הזו עולה מאות אלפי דולרים, ואין להם את הכסף לשם כך.

רן כהן: במקום זה הם נותנים שירות אנושי.

ערן טמיר: זו הקלה, שיש סמכות לתת אותה רק אם מדובר בנטל כבד.

ערן טמיר: יש מסלול של נטל כבד, והם יכולים להגיש בקשה.

רן כהן: שמרית מציעה לומר: "או בדרך אחרת שאושרה על ידי השר".

ערן טמיר: אם זה נובע מכך שלמירס יש קושי כלכלי להעמיד את השירות הזה, אז שיתכבדו ויגישו בקשה לפטור בשל נטל כבד, ויציעו את החלופה הזו.

ערן טמיר: לא צריך לכתוב את זה.

ערן טמיר: החוק מאפשר את הדבר הזה באופן מוחלט.

רן כהן: אבל פה כתוב: רק באמצעות טכנולוגיה.

ערן טמיר: אבל בחוק יש מסלול של פטור.

רן כהן: אני רוצה שתסביר את העקשנות שלך.

רן כהן: סביב השולחן הזה יש מטרה אחת, והיא שהאדם עם המוגבלות יוכל לקבל את השירות.

רן כהן: האם זה איכפת לך באיזה אופן הוא מקבל אותו, האם זה באופן אנושי או טכנולוגי?

ערן טמיר: איכפת לי שזה יהיה באותה איכות כמו שאנחנו דורשים.

רן כהן: האם אדם לא יכול לתת את השירות באופן איכותי?

ערן טמיר: אני לא יודע.

רן כהן: האם הטכנולוגיה היא יותר טובה?

אורנה ערן: יש פה אי הבנה של הטכנולוגיה.

אורנה ערן: מוקדם תיווך טכנולוגי לא יכול לדעת.

אורנה ערן: איך הוא יקבל את ה-SMS?

אורנה ערן: אנחנו מדברים על שני דברים נפרדים.

אורנה ערן: ההצעה, כמו שאני מבינה אותה, היא שכאשר מישהו יקבל SMS ברשת מירס יתקשר אליו מישהו ויקריא לו את ההודעה.

אורנה ערן: צריך להמציא טכנולוגיה, על מנת שמישהו בכלל יידע שיש SMS שצריך להקריא אותו.

ערן טמיר: יש עם זה כמה בעיות.

ערן טמיר: אל"ף, זה אומר שרוצים רק את פסקה (2).

ערן טמיר: בנוסף, אם הם נותנים שירות של SMS, אז הם צריכים לתת גם את השירות הזה.

ערן טמיר: דבר שלישי, מעורבות של אדם שלישי פוגעת בצנעת הפרט.

רן כהן: אנחנו נגיע עוד מעט לשירות שכולו בעזרת בני אדם.

ערן טמיר: אם הם מצליחים לתת שירות SMS לשאר האוכלוסייה, אין סיבה שהם לא ייתנו את השירות הזה לאוכלוסייה הזו.

לירון גולדברג: גם מוקד השירות בסעיף (2) פוגע בפרטיות.

רן כהן: אתה לא מקל, אתה מכביד.

שמרית שקד: האם את יכולה להסביר את הטכנולוגיה של text to speech ?

אורנה ערן: זה כאשר יש משהו כתוב, ויש מכשור שיודע לקרוא את זה ולהקריא את זה בקול רם.

שמרית שקד: האם הפלאפון עצמו מקריא את זה?

אורנה ערן: בדיוק.

קריאה: הוא מזהה את הטקסט, וממיר אותו לקול.

רן כהן: זה כמו ה-GPS.

קריאה: לא.

קריאה: קורצוויל, יהודי טוב, פיתח את זה.

קריאה: זה קיים עכשיו בטלפונים.

קריאה: טלפונים ניידים מצלמים ומקריאים על המקום.

שמרית שקד: נציג מירס דיבר על מכשיר מאוד יקר.

שמרית שקד: האם זה מכשיר שנמצא אצל מירס ובאמצעותו ניתן שירות לכולם, או שהמכשיר עצמו עושה את זה.

אורנה ערן: מה שהוא מציע, זה משהו שלא מוכר לי.

לירון גולדברג: אנחנו צריכים לשים את זה במערכת שלנו.

שמרית שקד: איך זה עובד, בזכות זה שהמכשיר שלי הוא יותר משוכלל?

אורנה ערן: זו תוכנה.

לירון גולדברג: החברה רוכשת בתוך הציוד שלנו.

לירון גולדברג: זה יישב במירס ולא בציודי הקצה.

לירון גולדברג: זו תוכנה בתוך המערכת שלנו, שעושה את זה.

שמרית שקד: האם צריך גם מכשיר מיוחד?

לירון גולדברג: בוודאי.

ערן טמיר: זה לא מכשיר, אלא רק התוכנה.

רן כהן: מדובר בתוכנה במרכז מירס, במרכז פלאפון, במרכז סלקום או במרכז אורנג'.

לירון גולדברג: אנחנו מדברים גם על זה וגם על מוקד.

רן כהן: ליאת, מה הפתרון?

ליאת גלזר: למיטב הבנתי, ההצעה שלו לא אפשרית.

רן כהן: נאמר פה שזה בלתי אפשרי.

לירון גולדברג: למה אתה פותר את זה ככה במחי יד?

רן כהן: למי אני אשמע אם לא למשרד התקשורת?

לירון גולדברג: בלי הסבר.

רן כהן: הם יסבירו מיד.

מאיר אטדג'י: בפגישה הקודמת אמרתי, שאם מגבילים אדם למעשה מגבילים את ההזדמנויות שלו.

מאיר אטדג'י: כלומר, אם הרבה אנשים שירצו נגישות ויקבלו התאמות, זה יאפשר להם לקבל אלפי מקומות עבודה ומיליוני הזדמנויות.

מאיר אטדג'י: למה לא לתת להם את ההזדמנות הזו?

רן כהן: זה מה שאנחנו מתכוונים לתת.

רן כהן: לשם כך ניתנות את התקנות.

רן כהן: ליאת, תנו הסבר ללירון מדוע ההצעה שלו היא בלתי אפשרית.

ליאת גלזר: צריך לחשוב קצת יותר על היישום של זה.

ליאת גלזר: אותי מטריד ההיבט של הפרטיות.

ליאת גלזר: אם אני היום שולחת SMS לאדם מסוים, אני רוצה שהוא יקבל את זה.

ליאת גלזר: אני מניחה, שהוא מקבל את זה.

ליאת גלזר: מה שמוצע פה, הוא שאדם שלישי יקבל את זה ויקריא לו את זה.

ליאת גלזר: במוקד הממסור, האדם שמתקשר אל המוקד יודע שהוא מתקשר למוקדן, ובוחר לעשות את השיחה הזו באמצעות מתנדב.

רן כהן: אורנה וערן, אני מבין שזו גם הסיבה שאתם מתנגדים לזה.

אורנה ערן: כן.

לירון גולדברג: התקנה הזו לא מאוזנת בעליל.

לירון גולדברג: יש פגיעה גדולה בחברות.

רן כהן: מי יכעס אם נמצא בכל זאת פתרון לפנייה של מירס ונאמר: "פתרונות אחרים באישור השר".

ערן טמיר: יש לנו בעיה עם זה.

ערן טמיר: התקנות הן בהתייעצות, הן עוברות גם את הארגונים וגם את הנציבות.

ערן טמיר: אם אתה אומר "באישור השר", אתה אומר שהשר יתקין תקנה מיוחדת למירס בלי לעבור את כל המסלול שהתקנות אמורות לעבור.

רן כהן: אני אומר שאם יש פתרונות אחרים שאינם דווקא טכנולוגיים וחברה אחרת מעדיפה אותם, השר יכול לקבל את זה או יכול לשלול את זה.

ערן טמיר: התקנות בנויות באופן מאוזן אחרי שהן עוברות התייעצות איתנו והתייעצות עם הארגונים.

לירון גולדברג: רק איתנו לא.

ערן טמיר: והתייעצות עם בעלי הרישיון.

ערן טמיר: על פי חוק צריך להתייעץ איתם, שלא כמו בתקנות אחרות.

ערן טמיר: אגב, הם קיבלו את התקנות.

ערן טמיר: התקנות האלה הן תקנות ותיקות ביותר.

ערן טמיר: לפני שנתיים וחצי הם קיבלו אותם, והיה להם הרבה זמן להגיב.

לירון גולדברג: הגבנו את אותה תגובה.

ערן טמיר: הנציג של מירס טוען שזה נטל כבד מדי, והוא לא מציג מספרים או עלויות, לא מסביר למה זה נטל כבד.

ערן טמיר: אני לא יודע למה אנחנו צריכים ללכת למהלך חריג, כאשר יש פתרון בחוק.

רן כהן: מהו הפתרון?

ערן טמיר: לטעון שיש נטל כבד מדי.

דן אורן: יש אפשרות לבקש פטור פרטני מהנציב.

רן כהן: אם כך, זה פתור.

לירון גולדברג: אבל התקנות שאתה מוציא תחת הוועדה הזו לשר, הן לא סבירות.

לירון גולדברג: אני צריך ללכת להליך אחר כדי לבקש פטור.

רן כהן: אבל אם זה קיים בחוק, זה לא משנה אם זה נמצא פה או במקום אחר.

לירון גולדברג: זה משנה מאוד.

רן כהן: זה נותן פה מוצקות לעניין.

רן כהן: גם לזה יש משקל.

רן כהן: אם כך, הנוסח נשאר ללא תוספת.

איילת כהן-מעגן: בהעדר גורם אחר מתאים לעניין, כל הנטל מוטל על חברות התקשורת.

רן כהן: אבל את לא מגלה את אמריקה.

רן כהן: על מי את רוצה שנטיל את הנטל, על החרשים, העיוורים, או הנכים?

איילת כהן-מעגן: חלילה, אבל כאן מדובר על הקמת מוקד שאין לו שום קשר לשירותי תקשורת, פרט לזה שיש פלטפורמה – כי הרי אפשר לחייב את חברות התקשורת לתת כל מוקד שבעולם, גם לתיקונים של אמפא וגם לשירות השוקולדים של עלית.

רן כהן: כאן את מעליבה את המחוקק.

איילת כהן-מעגן: לא.

רן כהן: המחוקק היחידי כאן זה אני, ואני אומר לך שכן.

רן כהן: מה שאת אומרת עכשיו, זה עלבון לאינטליגנציה.

רן כהן: לא מבקשים מכם לחלק גלידה לכל נכה.

רן כהן: מבקשים מכם, שהתקשורת שאתם מספקים לכל האזרחים, תהיה גם לכל הנכים.

רן כהן: זה דבר הכי טבעי.

רן כהן: זה חוק השוויון.

איילת כהן-מעגן: אבל פה מבקשים דבר מה נוסף בהקמת המוקד.

איילת כהן-מעגן: אני רוצה לתת אנלוגיה למוקדי חירום.

איילת כהן-מעגן: החליטה המדינה באיזשהו שלב שאולי כדאי לאחד את מוקדי החירום.

איילת כהן-מעגן: כל מיני מוקדים שהם מוקדים חשובים, הם מוקדים שלא בהכרח חברות התקשורת הן אלה שצריכות להקים, לאייש, ולשאת בנטל, על אף החשיבות הרבה שלהם.

איילת כהן-מעגן: אגב, גם למדינה זה חשוב.

רן כהן: אני לא מבין למה.

רן כהן: את אומרת פה דבר שהוא מופרך.

רן כהן: אם חברות התקשורת רוצות לתת את השירות הזה לכל האנשים שאינם נכים, למה לא לתת אותו גם לנכים?

איילת כהן-מעגן: אבל חברות התקשורת נותנות פה שירות תיווך, שהוא לא שירות פלטפורמה של תשתית תקשורת.

איילת כהן-מעגן: זו לא המרה של text to speech.

איילת כהן-מעגן: זה מוקדן מאויש, שנותן את השירותים האלה שהם בעצם מעבר לשירות רגיל.

איילת כהן-מעגן: אם מגיעה אליו דרישה לעזרה, הוא צריך לדעת מה לעשות איתה.

ליאת גלזר: אבל זו הדרך להנגיש שיחת טלפון.

רן כהן: לשם כך מיועדות תקנות הנגשת התקשורת.

מיכל רימון: בתקנות אתר הפנינו לחובה להחיל את תקנות השירות ותקנות מבנה חדש שעדיין לא הותקנו.

מיכל רימון: היתה הפניה, שמכילה את כל הנושאים המוסדרים בתקנות השירות.

שמרית שקד: תקנות השירות עדיין לא הותקנו, ולכן אנחנו לא יכולים להפנות לתקנות שעוד לא הותקנו.

שמרית שקד: כאשר תסתיים התקנתן, אפשר יהיה לעשות תיקון עקיף.

ערן טמיר: מה שמיכל אומרת, זו טכניקה שאנחנו משתמשים בה בוועדה הזו.

ערן טמיר: השתמשנו בה גם לגבי תקנות נגישות אתר וגם בדיונים על תקנות של בניינים חדשים.

ערן טמיר: במקום להפנות לתקנות שאינן קיימות, אנחנו מפנים לסעיף המסמיך.

ערן טמיר: הדבר הזה עבר בתקנות נגישות ונכנס לתוקף.

ערן טמיר: זה ההגיון שאנו עובדים איתו לגבי תקנות בניין חדש.

מיכל רימון: לגבי סעיף 4 אנחנו צריכים לדבר אחר כך.

רן כהן: הם יביאו נוסח למחר.

מיכל רימון: לסעיף 5(3) נדרשת עוד תוספת קטנה לשם ההבהרה.

מיכל רימון: כיוון שתקנות השירות עדיין לא הותקנו, חשוב להבהיר כל מיני דברים שחשוב להקפיד עליהם גם כשאתה משתמש באמצעים המפורטים בסעיף הזה.

מיכל רימון: אנחנו מציעים לומר: "הגישה למוקדים של בעל הרישיון, לרבות מוקד שירות לקוחות, מודיעין ומוקד גבייה תתאפשר באופן מותאם למוגבלויות השונות באמצעות.

מיכל רימון: ..".

ליאת גלזר: כאשר אנחנו כתבנו את הנוסח הראשון של התקנות האלה לא היתה אפילו טיוטה של תקנות הנגישות לשירות.

שמרית שקד: מגיע לכם כל הכבוד על החריצות.

ליאת גלזר: הסעיף הזה הוא לא הנגשה של שירות בזק.

ליאת גלזר: זה סעיף של הנגשת אופן מתן השירות במובן של שירות לקוחות.

ליאת גלזר: היום יש טיוטה של התקנות, ואין רצון שהנוסח הזה יקלקל לנציבות, ומצד שני יחשוף את בעלי הרישיונות לחובות שהן לא בדיוק זהות.

ליאת גלזר: הדבר הנכון לעשות פה, הוא להוריד את הסעיף או להבהיר שלעניין הזה ברור שיחולו התקנות העתידיות בקונסטרוקציה של ההפניה שהציעה מיכל.

ליאת גלזר: אני חושבת, שלהשאיר את זה ככה זה לא לפה ולא לפה.

ערן טמיר: אנחנו מסכימים, שכל ההוראות ייקבעו בתקנות לפי סעיף 19יד לחוק יחולו גם לגבי השירות שניתן על ידי בעלי הרישיון.

ליאת גלזר: שיהיה ברור, שכאשר יהיו תקנות השירות הם יחולו גם על בעלי רישיונות התקשורת, על אף שיש תקנות מיוחדות לשירות בזק ומתקני בזק.

ערן טמיר: אני אסביר מה הבעיה.

ערן טמיר: אנחנו לא רוצים שיקום מישהו ויגיד, שהיות ויש תקנות מיוחדות לבעלי רישיון בזק התקנות של נגישות השירות לא חלות עליו.

שמרית שקד: כל עוד קבענו אחרת, הטענה הזו נכונה.

רן כהן: אבל יעברו התקנות האלה.

ערן טמיר: אבל תמיד יוכלו להגיד, שהמחוקק הראשי קבע שיש תקנות נפרדות לבעלי רישיון ולשירות.

ערן טמיר: אנחנו פה לא נכנסנו לכל ההיבטים של שירות מסחרי רגיל אלא רק להיבטים המיוחדים של שירותי טלפונים.

ערן טמיר: למען הסר ספק, אנחנו רוצים שההוראות שיימצאו בתקנות של נגישות שירות כלליות יחולו גם על בעלי רישיון.

רן כהן: אבל זה ברור.

ערן טמיר: אבל צריך לכתוב את זה.

רן כהן: שמרית תעגן את זה.

שמרית שקד: אנחנו נבדוק את זה עד מחר.

צ'יקו דורי: בדיוק בגלל זה, סעיף 5(3) לא יכול להיות פה.

צ'יקו דורי: אם הנושא הזה לא קשור לתקשורת בכלל, הוא לא צריך להיות פה.

צ'יקו דורי: הסעיף הזה לא קשור לבעלי רישיונות תקשורת.

צ'יקו דורי: באים ואומרים, כי חשוב שמוקדי שירות לקוחות יידעו גם לקבל הודעות ב-SMS.

צ'יקו דורי: יכול להיות שזה דבר חשוב, אבל זה לא רלוונטי דווקא למפעיל תקשורת.

רן כהן: אבל אנחנו לא נוציא את זה מפה, כי יש לנו הזדמנות שהדבר ייכנס עכשיו.

צ'יקו דורי: אז למה לא מכניסים את כל מה שיש בתקנות השירות, כמו גובה השולחן שצריך להיות.

רן כהן: במקומות מסוימים הכנסנו.

צ'יקו דורי: חשוב להבין את הסעיף הזה.

צ'יקו דורי: אומרים לנו, ששאילתות קצרות יהיו ב-SMS.

צ'יקו דורי: מה זו שאילתה קצרה?

צ'יקו דורי: הרי כדי לפנות בשאילתה צריך לומר מה מספר הטלפון, מה מספר תעודת הזהות, מה מספר כרטיס האשראי, ורק אחרי זה להכניס את השאלה.

צ'יקו דורי: זה דבר לא ישים בכלל לעשות אותו בשאילתא קצרה.

שמרית שקד: למה, יש שאילתות שלא דורשות לתת את מספר כרטיס האשראי.

שמרית שקד: נניח שאני רוצה לדעת מהן שעות הפעילות של סניף סלקום בעפולה.

רן כהן: גם על זה הם ייקחו מספר כרטיס אשראי.

צ'יקו דורי: אז אני אולי לא צריך להכניס את מספר כרטיס האשראי, אבל את מספר הטלפון.

ליאת גלזר: אבל קיבלת את זה ב-SMS, אז אתה יודע מה מספר הטלפון שלי.

צ'יקו דורי: אבל יכול להיות שאת שולחת את זה מטלפון אחר, כי הטלפון שלך מקולקל.

צ'יקו דורי: פתרון SMS לשאילתות קצרות שמהוות אחוז קטן, הוא לא פרקטי בגלל כמות השאלות וגם בגלל שזה אחר כך ייכנס בתקנות השירות הכלליות.

צ'יקו דורי: זה נראה קצת מוגזם.

ליאת גלזר: אבל זה מופיע בתקנות השירות הכלליות.

איילת כהן-מעגן: לגבי הדרישה שזה יהיה בערבית, זה כרגע לא נתמך.

איילת כהן-מעגן: זה כרוך בעלויות אדירות.

איילת כהן-מעגן: אנחנו חושבים, שזה נטל כבד מדי.

רן כהן: אנחנו לא נוריד את זה.

איילת כהן-מעגן: לגבי ההיפוך של הסדר, שקודם קובעים את הנורמות ואחר כך שולחים את החברות – אני רוצה לומר שצריך לראות שלא שמים את החברות בסיטואציות שהן מפירות מראש.

רן כהן: אני חושב שאת צודקת, ואני מצטער שהדבר הזה לא נעשה קודם.

צ'יקו דורי: אפשר לתקן את זה עכשיו.

רן כהן: כרגע אי אפשר לעשות את זה.

איילת כהן-מעגן: אנחנו לא רוצים להיות בעמדה של מפרים.

איילת כהן-מעגן: זה הכי חשוב.

שמרית שקד: החלת תקנות השירות, בין אם לפני שהתקנות יותקנו או בין אם אחרי שהתקנות יותקנו כתיקון עקיף לאותן תקנות, ייבחן.

איילת כהן-מעגן: אם אפשר, גם לבחון את ההפניה.

ליאת גלזר: אני רוצה לחזור לסעיף 4.

ליאת גלזר: אתה שלחת אותי לדבר עם אנשי הנציבות עד מחר.

ליאת גלזר: בשביל זה אני צריכה שנציגי החברות יתנו לי תשובות, והן לא יכולות לתת את התשובות בלוח הזמנים הזה.

ליאת גלזר: הם צריכים לפנות גם לאנשים אצלם בחברה וגם ליבואנים.

ליאת גלזר: זה קצת צפוף.

רן כהן: מה הפתרון?

ערן טמיר: אנחנו מוכנים לשבת מהיום ועד מחר בבוקר.

רן כהן: תשבו היום עד מחר בבוקר, ותביאו מה שאתם יכולים.

רן כהן: בתקנות האלה התחלנו לדון לפני חודשים.

רן כהן: עשינו הפסקה כדי שאתם תהיו מוכנים, וגם הפעם אתם לא מוכנים.

דן אורן: האם הדיונים ממשיכים גם בפגרה?

רן כהן: אני ממשיך אותם עד ה-10 במאי.

שמרית שקד: ביום שני ועדת הכנסת צריכה לקבל החלטה בנוגע לאופי הדיונים שיתקיימו בפגרה, ואיזה דיונים הוועדות תהיינה רשאיות לקיים.

רן כהן: אני אנסה לשכנע את יו"ר הכנסת לאפשר לנו להתקדם.

רן כהן: בינתיים, בואו נתקדם היום.

רן כהן: חבל על הזמן.

רן כהן: ליאת, אני לא יכול לוותר לכם.

רן כהן: תשבו היום עם החברות ועם הנציבות, ותביאו נוסח למחר.

יוליה מרוז: החברות לא יכולות לענות.

יוליה מרוז: אנחנו הסברנו שאנחנו לא יכולים לענות על השאלות האלה.

צ'יקו דורי: לא מדובר בחברות, אלא ביבואנים.

רן כהן: אתם קיבלתם את התשובה מאורנה.

צ'יקו דורי: זה לא שאנחנו לא רוצים.

צ'יקו דורי: אנחנו לא האנשים שיודעים איזה ציוד קצה יש בעולם.

צ'יקו דורי: אנחנו צריכים את היבואנים בשביל זה.

רן כהן: מה עשיתם עד עכשיו?

רן כהן: אתם יודעים שיש חוק.

צ'יקו דורי: אנחנו אמרנו שיש בעיות עם החוק.

רן כהן: האם לא היה לכם זמן דיבור עם היבואנים?

יוליה מרוז: אנחנו אמרנו את הטיעון הזה לאורך כל הדרך, ואנחנו ממשיכים להגיד את אותו טיעון.

יוליה מרוז: אנחנו לא הכתובת בנושא הזה.

רן כהן: אתם אומרים שאתם כן הכתובת, ושמשרד התקשורת צריך לדבר איתכם.

ערן טמיר: אני לא רוצה להגיד, שהאינטרס של בעלי הרישיון הוא למשוך את זה כמה שיותר זמן, במיוחד שעוד מעט יוצאים לפגרה.

ערן טמיר: אני לא מעוניין להגיד את זה.

ערן טמיר: אני לא חושב שזה נכון.

רן כהן: נגיד ששמענו, אבל לא אמרת.

ערן טמיר: אני מציע, שיתנו טווח זמן ריאלי בכפוף למה שוועדת הכנסת תחליט.

ערן טמיר: אנחנו מוכנים לשבת באופן רציף.

ערן טמיר: אני חושב שעד יום רביעי-חמישי אפשר לגמור את זה.

רן כהן: אני אפנה ליו"ר הוועדה, יצחק גלנטי, ואבקש ממנו שמחר נמשיך את דיוני ועדת המשנה.

רן כהן: אני מטיל על הנציבות להיות אחראית על העניין הזה מול משרד התקשורת והחברות, על מנת להביא את הפתרון עד ליום ראשון הקרוב.

רן כהן: אני אנסה לשדל את מנהלת הוועדה, לקיים ישיבה ביום שני בבוקר.

ערן טמיר: בתנאי שוועדת הכנסת לא תקבע שלא מקיימים דיונים על הנושאים האלה.

ערן טמיר: אם היא תקבע כך, כולם יעשו מאמץ וידלקו האורות בבניין בזק.

רן כהן: אני לא יכול להתחייב בשם ועדת הכנסת לשום דבר.

ערן טמיר: לכן, אם ירכזו מאמץ ויבואו האנשים הטכניים עד ליום רביעי אפשר יהיה להספיק.

אורנה ערן: אני חושבת שכן חשוב להגיד, שקשה לי להאמין שאין אנשים טכניים בחברות העוסקות בטכנולוגיה שלא יודעים מה הספציפיקציות הטכניות של מכשירים שיש להם.

אורנה ערן: הרי באינטרנט אתה יכול לקבל את המידע הזה לגבי כל מכשיר.

רן כהן: אורנה, יש לי הרושם שאת תוכלי לעזור להם לדעת מה יש להם.

ערן טמיר: ההוראות האלה בחוק האמריקני קבועות כבר יותר מ-20 שנה.

צ'יקו דורי: החוק האמריקני משתמש בטכנולוגיות אחרות.

רן כהן: אני לא אפתור את זה פה.

רן כהן: לא במקרה אני מטיל את זה על הנציבות, שתשב עם משרד התקשורת והחברות השונות.

רן כהן: אני מבקש להביא לכאן את הפתרון עד יום ראשון.

רן כהן: אני אנסה לשדל את הוועדה להתכנס ביום שני.

רן כהן: ערן, האם יש סיכוי אפילו עד יום חמישי להגיש זאת?

ערן טמיר: מבחינתנו, כן.

ערן טמיר: אנחנו יודעים מה אנחנו רוצים.

רן כהן: אם כך, ביום ראשון תביאו את מה שאתם רוצים.

אחיה קמארה: למה לא מחר?

רן כהן: הם לא מוכנים להביא את התשובה למחר.

ערן טמיר: אנחנו מוכנים להביא את התשובה למחר.

רן כהן: הם אומרים שזה לא יהיה עד מחר.

ערן טמיר: אנחנו יודעים מה הספציפיקציות הנדרשות.

רן כהן: תביאו את התשובה מתי שתוכלו, מחר, מחרתיים או ביום ראשון.

רן כהן: מה שיותר מוקדם, יותר טוב.

רן כהן: אני מדבר על הפתרון, ולא על העמדה שלכם.

רן כהן: דברו עם משרד התקשורת והחברות, ותביאו את הפתרון.

מאיר אטדג'י: האם יש כוונה להכניס את האמצעי החזותי לסעיף 5(2)?

רן כהן: ערן, גם בהקשר לזה תביאו פתרון.

רן כהן: אני מקווה, שתביאו פתרון חזותי.

רן כהן: אנחנו עוברים לסעיף 6.

שמרית שקד: קוראת סעיף 6(א): בלי לגרוע מהוראות תקנות 2 ו-3, בעל רישיון רשאי לבצע התאמות נגישות שאינן מנויות בתקנות 4 ו-5, ובלבד שאינן פוגעות בהתאמות לפי הנדרשות לפיהן.

רן כהן: על זה אני מבין שאין לאף אחד הערה.

אפרים חוג'ה: פה יש תחרות.

אפרים חוג'ה: כאילו חברה א' רוצה לקדם.

רן כהן: אין לנו בעיה עם זה.

רן כהן: זה התקבל.

שמרית שקד: קוראת סעיף 6(ב): חייב בביצוע התאמות נגישות לשירות בזק או מיתקן בזק לא יטיל תשלום על אדם עם מוגבלות בשל ביצוע התאמות נגישות הנחוצות להנגשה לפי תקנות אלה של השירות או המיתקן, לפי העניין.

רן כהן: אני מודיע, שאני אפילו לא פותח דיון על הסעיף הזה.

מיכל רימון: זה לא מתאים תחת הסעיף של התאמות נוספות.

מיכל רימון: זו צריכה להיות תקנה בפני עצמה.

רן כהן: נכון.

רן כהן: זו תהיה תקנה 6א.

אפרים חוג'ה: הואיל ומדובר בעולם שמשתנה ותקשורת שמתעדכנת מעת לעת, השאלה היא האם העדכונים צריכים לבוא לידי ביטוי בתקנות התקנות, או שאפשר לומר ששינויים מעת לעת יאושרו על ידי השר.

רן כהן: את זה נחליט בסוף התקנות.

רן כהן: תזכיר לנו את זה בסוף התקנות, על מנת שנוכל לאפשר לשר מדי פעם לעדכן.

שמרית שקד: קוראת סעיף 7: בעל רישיון יפרסם ברבים את התאמות הנגישות שהוא מבצע על ידו לפי תקנות אלה.

מיכל רימון: אני חושבת שחייבים לעשות הרחבה לגבי הדברים ההכרחיים שצריך לכלול תחת הפרסום.

מיכל רימון: אחד הדברים הכי חשובים בעיני, זה הנושא של פרסום באינטרנט.

מיכל רימון: צריך לוודא שהפרסום הוא נגיש.

מיכל רימון: שלא ייוצר מצב, בו אומרים שבקופסה של מכשיר הקצה מצויה הנגישות.

מיכל רימון: זה לא עוזר, כי אם זה לא מפורסם שאני יכול ללכת ולקבל שירות נגיש אני לא אגיע לקופסה הזו.

רן כהן: אז מה את מציעה להוסיף למשפט הזה?

רן כהן: השאלה היא, האם מספיק שהוא יפרסם רק את התאמות הנגישות, או שהוא צריך לפרסם גם את העלויות ואת המשמעויות.

שמרית שקד: האם את רוצה שהפרסום יהיה נגיש?.

מיכל רימון: בראש ובראשונה, צריך לציין שהחנויות ומרכזי השירות נגישים.

ליאת גלזר: אין חובה כזו כרגע.

שמרית שקד: האם את רוצה שהפרסום עצמו יהיה נגיש?

ליאת גלזר: אני רוצה לחייב פרסום באינטרנט, ושאתר האינטרנט יהיה נגיש.

שמרית שקד: האם את מדברת רק על פרסום באינטרנט?

ליאת גלזר: לא.

ליאת גלזר: זה הבסיס.

ליאת גלזר: אני מדברת על פרסום באינטרנט שהאתר צריך להיות נגיש.

קריאה: מה זה אומר?

רן כהן: אני מודה, שאני התבלבלתי.

רן כהן: אני הבנתי שאת אומרת, שאת רוצה שהפרסום עצמו יהיה נגיש.

רן כהן: קודם לכן הבנתי, שלא מספיק שהוא מפרסם מהן התאמות הנגישות, וצריך לפרסם גם עלויות ותכונות.

ליאת גלזר: יש פה כמה שלבים.

ליאת גלזר: קודם כל צריך לפרסם.

רן כהן: זה כתוב.

ליאת גלזר: אבל צריך לוודא, מה הפרסום יכלול.

ליאת גלזר: צריך לוודא, שהוא כולל את האתרים, את המקומות שבהם אפשר לקבל את אותו שירות נגיש וציוד נגיש.

ליאת גלזר: צריך לוודא שאמצעי הפרסום יהיה נגיש.

רן כהן: כתוב ברבים.

רן כהן: מה יותר מזה.

אורנה ערן: אנחנו מבקשים, שהפרסום יכלול אם יש לנו מכשירי קצה נגישים.

אורנה ערן: המקום הנכון ביותר לעשות את זה הוא באינטרנט, כי מקום אחר כרוך בעלויות יותר גבוהות.

אורנה ערן: אנחנו מבקשים שיהיה מפרט של מכשירי הקצה, שמפרטים את אמצעי הנגישות: האם הטלפון נגיש, האם הוא מותאם לשימוש עם מכשיר שמיעה, כמה הגברה זה נותן וכו'.

רן כהן: איך ניתן לנסח את זה פה?

אורנה ערן: אני מציעה לומר: "פרסום יכלול מפרט התאמות הנגישות של מכשירי הקצה".

ערן טמיר: כולל הסמלים.

שמרית שקד: האם הכוונה היא להתאמות הנגישות לרבות מפרט?

ערן טמיר: "לרבות".

רן כהן: בעל רישיון יפרסם ברבים את מפרט התאמות הנגישות של מכשירי הקצה.

שמרית שקד: עדיף לומר: "התאמות הנגישות, לרבות המפרט".

מיכל רימון: חשוב לציין המקום שבו זה יפורסם.

רן כהן: אני לא חושב שאפשר לכתוב בחוק, באיזה עיתון זה יפורסם.

מיכל רימון: הכוונה היא שהאתר יהיה נגיש.

מיכל רימון: שלא יפרסמו את זה במקום שאדם עם מוגבלות לא יוכל להגיע אליו ולקרוא.

אורנה ערן: לרבות הסמלול המתאים.

אורנה ערן: יש סמלים בינלאומיים המצביעים על מקום שהוא נגיש ללקוי ראייה או ללקוי שמיעה.

רן כהן: זה נראה לי חשוב.

רן כהן: נוסיף: "כולל הסמלול המתאים".

רן כהן: שמרית, תקראי את הנוסח.

שמרית שקד: "בעל רישיון יפרסם ברבים את התאמות הנגישות שהוא מבצע על ידו לפי תקנות אלה, לרבות מפרט של ציוד הקצה ופירוט הלקויות אליהן הוא מיועד, לרבות סמלול".

אורנה ערן: סמלי הנגישות המקובלים.

רן כהן: אישרנו את הסעיף.

רן כהן: אנחנו עוברים לסעיף 8.

שמרית שקד: אני מבינה, שמשרד התקשורת החליט לוותר על הסעיף.

שמרית שקד: זה בטעות מופיע כאן.

ליאת גלזר: זה בטעות לא נמחק.

שמרית שקד: לגבי סעיף 9 משרד התקשורת רוצה לעשות חשיבה מחודשת עד מחר.

רן כהן: מה הבעיה?

ליאת גלזר: מהותית אין בעיה.

ליאת גלזר: התוצאה בסופו של יום תהיה, שהפרת התקנות תהיה הפרת רישיון.

שמרית שקד: אני אקרא את סעיף 9: בלי לגרוע מהוראות סימנים י"ג ו-י"ד בפרק ה1 לחוק, יראו בהפרה של הוראות החוק או תקנות אלה, שביצע בעל רישיון, הפרה של הרישיון שניתן לו לפי חוק התקשורת, ו יחולו לעניין ההפרה האמורה הוראות הנוגעות לעניין בחוק התקשורת או ברישיון.

קריאה: זה סעיף מצוין.

רן כהן: זה יחזור מחר.

רן כהן: אנחנו עוברים לסעיף 10.

שמרית שקד: קוראת סעיף 10: תחילתן של תקנות אלה, למעט האמור בתקנות משנה (ב), 30 ימים מיום פרסומן (להלן – יום הפרסום).

שמרית שקד: תחילתן של תקנות 3,4 ו-5 למעט תקנת משנה (2) שבה, תהיה 90 ימים מיום הפרסום, ותחילה של תקנה 5(ב) – 180 מיום הפרסום.

יוליה מרוז: בהתייעצות עם הגורמים המקצועיים שיצטרכו לבצע, נדרשים 180 יום לגבי כל הסעיפים.

צ'יקו דורי: לפחות.

איילת כהן-מעגן: אני מצטרפת למה שיוליה אומרת.

איילת כהן-מעגן: מעבר לזה, החובה לפרסם חלה לפני שחלה החובה עצמה.

איילת כהן-מעגן: השאלה היא, מהי היחסיות בין התקנות.

איילת כהן-מעגן: החובה לפרסם חלה לפני מה לפרסם.

קריאה: אבל גם לפרסם שאין נגישות, זה חלק מהדרישות של החוק.

קריאה: הוא צריך לפרסם את מה שכן נגיש.

איילת כהן-מעגן: איך מפרסמים את מה שאין?

אפרים חוג'ה: הואיל שמדובר בנושא שמשתנה מעת לעת, רציתי להבטיח שתהיה אפשרות להתאמות בהתאם להחלטות של שר התקשורת.

רן כהן: נכניס סעיף כזה, ששר התקשורת יוכל לבצע התאמות באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

שמרית שקד: זה תמיד אפשרי.

רן כהן: לא צריך לכתוב את זה.

ליאת גלזר: לכן, היה חשוב לנו שהניסוח של התקנות יהיה כזה שהוא כמה שפחות ספציפי.

ליאת גלזר: כשאתה נהיה יותר ספציפי ומתייחס לטכנולוגיה, אתה מגביל את עצמך.

רן כהן: מצד שני, אם את לא ספציפית את גם לא קונקרטית.

ערן טמיר: לגבי הנושא של הפירוט, אני חוזר על מה שהצענו קודם.

ערן טמיר: אני מציע, שתהיה אפשרות לקבוע מפרט טכני לגבי ההתאמות האלה, כל עוד המפרט הזה נדרש על מנת שבאמת תהיה נגישות.

ערן טמיר: אנחנו מציעים לעשות את זה על בסיס הניסוח של תקנות אתר, שכבר עברו ונכנסו לתוקף.

שמרית שקד: הוא מציע תקנה נוספת.

שמרית שקד: אני מקריאה את הנוסח: בהעדר הוראות טכניות מתאימות לביצוע התאמת נגישות, שהחובה לבצעה נקבעה בחיקוק ועקב כך עלולה להימנע נגישות אדם עם מוגבלות, רשאי הנציב לפרסם הוראות טכניות לביצועה לשם הבטחת נגישות לבני אדם עם מוגבלות.

שמרית שקד: הוראות טכניות של הנציב, כאמור, יפורסמו במדור מיוחד למטרה זו באתר האינטרנט של הנציבות, ויימצאו במשרד הנציבות לעיון הציבור בעת שהם פתוחים לציבור.

שמרית שקד: תחילתן של ההוראות תהיה 120 יום מיום פרסומן, והנציב יקבע את תחולתן לפי שיקול דעתו.

שמרית שקד: התאמות נגישות שהוראות טכניות הנוגעות לה פורסמו כאמור בתקנות משנה (ב) תותאם או תוחזק לפי העניין לפיהן.

רן כהן: למה רק בנציבות, ולא גם במשרד?

ערן טמיר: שמרית מקריאה עכשיו את הניסוח שמופיע בתקנות אתר.

ערן טמיר: מעבר לזה, צריך להוסיף שזה יופיע גם במשרד התקשורת.

ערן טמיר: צריך להוסיף לניסוח הזה גם חובת התייעצות עם משרד התקשורת, הארגונים ובעלי הרישיון.

ערן טמיר: ליאת גלזר: זה יוצר פה מסלול נוסף למסלול הרגיל של תיקון התקנות.

ערן טמיר: כלומר, אם יתברר שהתקנות לא מיושמות בגלל שלא כתוב איזשהו פרמטר, הדרך לעשות את זה היא שהשר יפרוט את התקנות לפרוטות.

ערן טמיר: פה רוצים ליצור מסלול עדכון, שקבוע כבר בתוך התקנות והוא דרך קלה יותר מתקנות.

ערן טמיר: מי שעושה את זה, זה הנציב.

שמרית שקד: אני מבינה שאת מתנגדת.

ליאת גלזר: אני רוצה לחשוב על זה.

רן כהן: ערן, אני מבקש שתשבו על זה עם משרד התקשורת ותביאו למחר את הניסוח המדויק.

ראובן ברון: נושא נוסף, זה שירותי מודיעין 144.

ראובן ברון: כיוון שליקויי ראייה לא כל כך מצליחים לקרוא, אני חושב שהשירות הזה אמור להגיע להם במתנה ללא תשלום.

ראובן ברון: בזק אמורה למצוא דרך להפעיל את זה.

רן כהן: הוא צודק, אבל אני לא בטוח שזה צריך להיכנס בתקנות הנגישות.

ראובן ברון: זה שירות שהוא מאוד ספציפי דווקא לטלפוניה.

רן כהן: תכינו נוסח ליו"ר ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, שידון בזה באופן נפרד.

רן כהן: זה לא במסגרת תקנות הנגישות.

ערן טמיר: הנושא שראובן העלה לגבי 144, הוא נושא חיוני בהקשר של הנגשת שירות הטלפוניה לאנשים עם לקויות ראייה.

רן כהן: ראובן, תפנה את הפנייה הזו גם לשר התקשורת.

ערן טמיר: יכול מאוד להיות, שהפתרון הוא בתקנות או בסמכות אחרת של שר התקשורת, שקשורה למחירים.

ערן טמיר: ההערה הזו נמצאת כבר שנתיים וחצי על שולחן משרד התקשורת, ולא קיבלנו שום תשובה.

ערן טמיר: זו הזדמנות טובה להכניס את זה.

ערן טמיר: במקום אחר אני לא בטוח שיכניסו את זה.

אפרים חוג'ה: אני רוצה להביא לידיעת השומעים, שהמשרד שלנו נותן לכל עיוור במדינת ישראל 300 שיחות חינם בחצי אחזקה.

אפרים חוג'ה: אני חושב שיש בכך פתרון חלקי.

אפרים חוג'ה: אם אפשר לתת תשובות, אני בעד.

אחיה קמארה: אני רוצה שיהיה ברור, שמרכז התיווך כולל את העניין של שירות בכתב און ליין.

אחיה קמארה: יש לי הרגשה שבגלל שמוותרים פה על סעיף 4(7) פתאום זה ייעלם מסעיף 5(2).

רן כהן: זה לא יעלם.

ערן טמיר: זה לא מופיע בסעיף 5(2) וצריך להדגיש את זה.

אחיה קמארה: ויתרנו על סעיף 4(7) בשביל שזה יופיע בסעיף 5(2).

אחיה קמארה: בנוסף, כאשר אני קונה טלפון מפלאפון, הם לא נותנים לי אפשרות לנסות אותו.

אחיה קמארה: הם אומרים לי: יש פה דגם, ואתה לא יכול לנסות אותו כי אין פה קו.

אחיה קמארה: אני לא יכול לדעת אם הוא מתאים לי או לא למכשיר השמיעה.

רן כהן: אנחנו מדברים עכשיו על התקנות.

רן כהן: אי אפשר לדבר עכשיו על כל ההתנהלות של כל החברות.

רן כהן: אני מציע, שעל זה נדון בתקנות השירות.

רן כהן: שם השירות צריך להינתן בצורה הזמינה ביותר.

ערן טמיר: זה רלוונטי לכאן, משום שאין לאדם עם המוגבלות אפשרות לבדוק האם המכשיר מותאם לו או לא.

רן כהן: כלומר, צריך להוסיף סעיף שבא לחייב את החברות.

אחיה קמארה: תקופת ניסיון.

רן כהן: זו בעיה אחרת.

ערן טמיר: או אפשרות לנסות את זה במקום.

רן כהן: בסדר.

רן כהן: אנחנו נוסיף סעיף, שיחייב לתת לרוכש אפשרות להתנסות.

ליאת גלזר: אנחנו לא סברנו שבעניין הזה יש מקום לחרוג מהדינים הרגילים של הצרכנות.

ליאת גלזר: יש עלות להתנסות.

ליאת גלזר: לא בכל תחום נותנים להתנסות ולהחזיר.

אחיה קמארה: אבל אם אני לא יכול להתנסות, אני לא יודע אם הוא מתאים או לא.

קריאה: אבל זה שירות.

רן כהן: מחר תתקיים ישיבה על קבלת התקנות של בזק.

רן כהן: אתם תביאו את התשובות המקסימאליות שתוכלו להביא, כדי שנוכל לאשר את התקנות מחר בשלמות ככל האפשר.

קריאה: אי אפשר להביא אותן באופן חלקי.

רן כהן: אני אבקש מחה"כ גלנטי, שיאפשר לנו לקיים דיון בוועדת משנה ולא במליאת הוועדה, כדי שנוכל להשלים את הדברים.

רן כהן: אם יהיה לנו זמן, אולי נמשיך בתקנות אחרות.

רן כהן: תודה רבה, הישיבה נעולה.