ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא העסקת עובדים ערבים בשירות הציבורי, כנסת 17, פרוטוקול מספר 10, 2008-11-24 10:00

אחמד טיבי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

אחמד טיבי: על סדר היום: תעסוקת עובדים ערבים במשרד התשתיות וביחידות הסמך.

אחמד טיבי: אני מקדם בברכה את כבוד השר בנימין בן אליעזר, מודה לו ולצוות משרדו, שהואילו להגיע לוועדה.

אחמד טיבי: אדוני השר, נשלחו לך מספר שאלות, גם כשר התשתיות וגם כיו"ר הוועדה לענייני מיעוטים לגבי שיעור העובדים הערבים, מה עשתה הוועדה שאתה עומד בראשה ומה מצב כוח אדם וקליטת עובדים ערבים במשרדך ובחברות הממשלתיות שאתה אחראי עליהן.

אחמד טיבי: בנוסף, הוזמן היום לוועדה גם מנכ"ל חברת החשמל שהתבקש והתחייב בישיבה הקודמת, שבה נבצר ממך להגיע, לתת לנו תוך פרק זמן קצר תוכנית עבודה מפורטת לביצוע ההחלטה שמדברת על עשרה אחוז ערבים מכלל העובדים עד שנת 2012.

אחמד טיבי: נשמח לשמוע נתונים.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני השר.

בנימין בן-אליעזר: תודה רבה, אדוני היושב ראש, אני מאוד שמח על הדיון הזה, ומקווה שהוא יהיה דיון רציני ולא דיון פוליטי, שכן מדובר כאן באוכלוסייה של מיליון ו-250 אלף איש שחיה בתוככי מדינת ישראל.

בנימין בן-אליעזר: אני חושב שדיון זה חשוב, ואני מבין שדנים בבעיית העסקתם של בני מיעוטים במגזר הציבורי, או יותר נכון – אי העסקתם של בני המיעוטים במגזר הציבורי.

בנימין בן-אליעזר: בדקות הקרובות אני מתכוון לבקש מכל אחד מהמנכ"לים ומנהלי היחידות להציג את עצמם ואת היקף ההעסקה של בני המיעוטים בחברות והיחידות שבאחריותם.

בנימין בן-אליעזר: אני יודע כי המספרים לא ימצאו חן בעיני מי ששומע אותם, לפחות בחלק מהיחידות.

בנימין בן-אליעזר: יחד עם זאת, אני מעדיף להסתכל על חצי הכוס המלאה ולראות את ההתקדמות הגדולה בחברות ויחידות כמו משרד התשתיות הלאומיות.

בנימין בן-אליעזר: למשל, במשרד התשתיות הלאומיות, אצלי למשל מתוך 160 עובדים, 12 בני מיעוטים, שזה 7.5%, כלומר אם לשנת 2010 לשים את היד על 10% - זה דבר שבהישג יד.

בנימין בן-אליעזר: יכול להיות שנעשה את זה אפילו בשנה הבאה.

בנימין בן-אליעזר: יש יחידות אחרות שבהן יש בעיה הרבה יותר גדולה.

בנימין בן-אליעזר: יש התקדמות ראויה לשבח בחברת החשמל, ומאז כניסתו של עמוס יש בהחלט תנופה בנושא הזה.

בנימין בן-אליעזר: יש הישגים בכיוון נכון של חברת תש"נ.

בנימין בן-אליעזר: אסור להפוך את הנושא הזה לנושא פוליטי.

בנימין בן-אליעזר: חייבים ללכת על זה כנושא לאומי.

בנימין בן-אליעזר: אני גם הרי יו"ר הוועדה לענייני המגזר הלא יהודי.

בנימין בן-אליעזר: הרבה מאוד אנשים בודקים ובוחנים על אי אילו תופעות שקורות במגזר.

בנימין בן-אליעזר: אנו מדברים על חברה שאמורה להיות חברה שהיא שוות זכויות ושוות חובות, אך זו חברה שבתוכם יש 8.8% בוגרי אוניברסיטאות, חלקם אפילו תואר שני.

בנימין בן-אליעזר: מדברים על 100 אלף בוגרי אוניברסיטאות.

בנימין בן-אליעזר: כמה מהם עוסקים במקצועות שלהם?

בנימין בן-אליעזר: כמה מהם בכלל מועסקים?

בנימין בן-אליעזר: לא אתן לכם את התשובה.

בנימין בן-אליעזר: אבל כדאי שתבדקו את זה.

בנימין בן-אליעזר: 16 אלף סטודנטים כרגע לומדים, 4,000 עם המכללות.

בנימין בן-אליעזר: 9,000 מירדן.

בנימין בן-אליעזר: כל מי שמנסה לנתח את התופעות צריך להבין, שהתופעות האלה הן פועל יוצא של בדידות, של תחושת קיפוח, של תחושה שאתה אזרח סוג ז'.

בנימין בן-אליעזר: אני אומר את זה, דווקא אני כמי שהייתי איש ביטחון כל החיים.

בנימין בן-אליעזר: דברים הרבה יותר חריפים שמעתי מאחד שהאשימו אותו בריסוק ידיים ורגליים, יצחק רבין ז"ל, להזכיר לכולכם, וגם ד"ר אחמד טיבי יודה בזה, שפריצת הדרך היחידה שהיתה, היתה ב-92'-95', ונגמרה ביום הרצח שלו.

אחמד טיבי: נכון.

בנימין בן-אליעזר: ודווקא רבין אמר שצריך ללמוד את תהליכי האינטראקציה בין ביטחון המדינה, בין יציבות המדינה לבין השקט הנפשי שצריך להיות אצל ערביי ישראל, לכן הבעיה חריפה יותר.

בנימין בן-אליעזר: אני חושב שאין ישיבה מאז שעמוס בתפקידו, שלא שאלתי: מה עם הערבים?

בנימין בן-אליעזר: כמה נכנסו?

בנימין בן-אליעזר: אני רוצה לחזק את ידך ולומר לך שיש להמשיך עם זה.

בנימין בן-אליעזר: צריך להפוך את הנושא הזה לנושא לאומי, כי זה חוצה מפלגות.

בנימין בן-אליעזר: כשיש מדינה ויש אזרחים, האזרחים צריכים לקבל את כל הטיפול.

בנימין בן-אליעזר: ברשותי כרגע יש כמה יחידות.

בנימין בן-אליעזר: יש משרד התשתיות שיכול לפרט, אחר כך המכון הגיאופיסי, שיש שם מתוך 75 איש, רק אדם אחד.

בנימין בן-אליעזר: המכון הגיאולוגי, מתוך 100 איש – אדם אחד.

בנימין בן-אליעזר: חיא"ל, מתוך 150 איש – אדם אחד, רשות המים – מתוך 172 איש יש תשעה אנשים.

בנימין בן-אליעזר: חברת חשמל – מתוך 12,220 איש יש 198, שזה 1.6%.

בנימין בן-אליעזר: זה כולל אנשי צד"ל.

בנימין בן-אליעזר: תש"ן – מתוך 166 איש, שמונה – 4.8%.

בנימין בן-אליעזר: נתג"ז, החברה החדשה של נתיבי גז, מדובר בחברת מטה, חברה, במסגרת קבלני משנה שמעסיקה – אצלו עובדים הרבה מאוד בני מיעוטים, אך זה במסגרת החברות הקבלניות.

בנימין בן-אליעזר: זה יחידת מטה שמפעילה חברות קבלניות.

אחמד טיבי: שם אין ערבים.

עינב מזרחי: עדיין.

בנימין בן-אליעזר: אני ממליץ שנתחיל במשרד התשתיות, בבקשה.

יצחק נחימובסקי: כרגע יש לנו 7.5%, אבל כל שנה אנו מתקדמים.

יצחק נחימובסקי: יש לנו תוכניות לשנה הבאה לקלוט לפחות עוד שני בני מיעוטים, כך שכבר בשנה הבאה נגיע ליעדים, ועד שנת 2012, לפי החלטת ממשלה, אנו צריכים להגיע ל-10%, ואנו עד 2010 כבר נגיע ל-10%.

בנימין בן-אליעזר: המכון הגיאופיסי, בבקשה.

אורי פרידלנדר: החברה שלנו – אנו סך הכל 77 איש.

אורי פרידלנדר: יש אצלנו בן מיעוטים אחד.

אורי פרידלנדר: במהלך השנים האחרונות החברה לא קולטת עובדים, היא רק פולטת עובדים - עקב ירידה בתקציבים אנו יורדים במספר העובדים בחברה.

אורי פרידלנדר: בדקנו לאחרונה מספר גיאופיסיקאים.

אורי פרידלנדר: קליטה של הגיאופיסיקאים נעשית על ידי פרסום מודעות באוניברסיטה, וכל מי שבא – ברוך הבא.

אורי פרידלנדר: למיטב הזכור לי, לא פנה אף בן מיעוטים מתחום הגיאופיסיקה והססמולוגיה.

אחמד טיבי: יש מה שקרוי, וזו החלטת ממשלה, חיפוש אקטיבי למען העדפה מתקנת.

אחמד טיבי: זו היתה הנחיית היועץ המשפטי לממשלה דאז, אליקים רובינשטיין, לא להסתפק בפרסום מודעות לכולם אלא לעשות חיפוש אקטיבי.

אחמד טיבי: האם נעשה חיפוש אקטיבי אצלכם ביחידה?

אורי פרידלנדר: למיטב ידיעתי, מכיוון שתחום הגיאופיסיקה והססמולוגיה לומדים באוניברסיטאות סדר גודל של 20-30 איש בשנה, ואנו מכירים את האנשים אישית, למיטב ידיעתי, חוץ מבחורה אחת שלומדת באוניברסיטת חיפה, אין גיאופיסיקאים או ססמולוגים בני מיעוטים באוניברסיטאות, ולכן הנושא של חיפוש אקטיבי אינו רלוונטי לעניין הזה.

אורי פרידלנדר: הבחורה הזו עושה תואר שני.

אורי פרידלנדר: אם היא תסיים אותו, היא תהיה מועמדת שוות זכויות כמו כל מועמד אחר.

בנימין בן-אליעזר: המכון הגיאולוגי, יש מישהו?

יצחק נחימובסקי: המנכ"ל ביקש שאייצג אותו.

יצחק נחימובסקי: הנתונים היבשים הם, מתוך 83 עובדים יש להם עובדת אחת.

יצחק נחימובסקי: הם עשו מאמצים, יש להם תקן פנוי במשרה המיועדת לבן מיעוטים, כלומר רק בני מיעוטים יכולים לגשת למשרה הזו.

יצחק נחימובסקי: הם פרסמו שני מכרזים פומביים, לא ניגשו למכרזים האלה עובדים שיכולים להתאים.

יצחק נחימובסקי: בחיפוש אקטיבי הם חיפשו ומצאו סטודנט לגיאולוגיה שלומד גיאולוגיה.

יצחק נחימובסקי: הם פנו לנציבות שירות המדינה באופן מיוחד שישנו את המשרה, לא לתואר ראשון אלא למינהלי, כדי שיוכלו לקלוט אותו, וכשיסיים ללמוד, שיקלטו אותו עם תואר אקדמאי.

יצחק נחימובסקי: הם עושים את כל המאמצים, יגיעו בשנה הבאה לשני עובדים ועושים כל המאמצים להגיע ליותר.

בנימין בן-אליעזר: חיא"ל.

יוסי דישון: בשנים האחרונות אנו סובלים מקיצוצי תקציב חריפים.

אחמד טיבי: אגב, לא כולם יודעים מה זה חיא"ל.

יוסי דישון: חקר ימים ואגמים לישראל בע"מ.

יוסי דישון: החברה עוסקת בכל הנושא של מחקר ימי במכון בחיפה, מחקר לימנולוגי במעבדת כנרת בכנרת ונושא של חקלאות ימית באילת, כאשר אנו בחברה מועסקים כיום כ-150 משרות.

יוסי דישון: החברה בעיקר בשנים האחרונות שחררה עובדים בגלל קיצוצים חריפים מאוד בתקציב.

יוסי דישון: כאמור, יש לנו עובד אחד בן מיעוטים.

יוסי דישון: היינו שמחים לקלוט עוד.

יוסי דישון: מה שכן, בדירקטוריון שלנו יש שני בני מיעוטים מתוך שבעה.

יוסי דישון: אם אנו צריכים, וזה במקרים די בודדים, כוח אדם חדש, אנו פונים באמצעים של אינטרנט ובאוניברסיטאות.

יוסי דישון: מי שפונה – ברוך הבא.

יוסי דישון: כוח האדם שלנו נדרש להכשרה מאוד ייחודית וניסיון ייחודיים, ואנו מקבלים את מי שמתאים.

בנימין בן-אליעזר: הערת אגב - יש כרגע מין מצב של רה ארגון, ששלושת המכונים האלה, הגיאולוגי, הגיאופיסי וחיא"ל הולכים להיות תחת כיפה אחת.

בנימין בן-אליעזר: במסגרת זו החקלאות הימית שעליה דיבר עברה למשרד החקלאות.

בנימין בן-אליעזר: רשות המים.

אריה ברקול: נכנסתי לתפקיד בפברואר השנה.

אריה ברקול: ברשות המים בתחילת השנה היו חמישה בני מיעוטים.

אריה ברקול: אנו מסיימים את 2008 עם תשעה בני מיעוטים, כולם עובדים במקצוע רשות המים בגוף מקצועי וכולם עובדים במקצועות שאותם רכשו באוניברסיטאות.

אריה ברקול: ברשות המים 172 עובדים.

אריה ברקול: הגידול הזה מחמישה לתשעה בא הרבה בעקבות פנייה במקביל לאוניברסיטאות.

אריה ברקול: בשנים קודמות יצאו למכרזים לבני מיעוטים וכמעט לא היו מועמדים.

אריה ברקול: היו מכרזים שנסגרו בלי מועמדים.

אריה ברקול: פנינו לאוניברסיטאות, תלינו מודעות, היתה היענות – לא מסיבית, אך היתה היענות, והצלחנו לקלוט ארבעה אנשים.

בנימין בן-אליעזר: חברת החשמל.

עמוס לסקר: בתאריך 16 בספטמבר שלחתי לכם מכתב מפורט ובו יש מענה לכל השאלות שנשאלתי.

עמוס לסקר: ארחיב לגבי מה שקורה ב-2008.

עמוס לסקר: בינואר-נובמבר 2008 קלטנו 32 בני מיעוטים.

עמוס לסקר: זה יותר ממה שקלטנו ב-2004-2007.

עמוס לסקר: ה-32 האלה הם 7.5% מסך כל הקליטות שהיו השנה.

עמוס לסקר: סך כל בני המיעוטים שיש לנו, ללא עובדי צד"ל, הוא 154, מתוכם 65 במעמד קבועים ו-89 במעמד זמניים.

עמוס לסקר: בנוסף, מועסקים בחברה עוד 44 עובדי צד"ל.

עמוס לסקר: סך כל בני המיעוטים ללא צד"ל הם 1.3% מהעובדים.

עמוס לסקר: סך הכל בני המיעוטים כולל צד"ל הם 1.6%.

עמוס לסקר: מבחינת התפלגות בין גברים לנשים, יש 137 גברים ו-17 נשים.

עמוס לסקר: בנוסף לכל מה שתיארתי, אנו נערכים לתוכנית חירום להקמת ארבע תחנות כוח במהלך השנתיים הקרובות כדי לספק - - הביקוש בחשמל בשנים 2009-2010.

עמוס לסקר: במסגרת זו אנו פותחים שני קורסים בכפר תמרה בשיתוף עם משרד התמ"ת.

עמוס לסקר: נתנו התחייבות, שכל מי שיגמור את הקורס בהצלחה, ישולב בחברה.

עמוס לסקר: לגבי החיפוש האקטיבי, אנו אכן מבצעים חיפוש אקטיבי, אחרת לא היינו מגיעים לכמות הזו.

עמוס לסקר: באופן מפתיע - זה נכון עד לפני חודש וחצי, כי העולם השתנה בחודש וחצי האחרונים - דווקא אקדמאים שרצינו לגייס לחברה, וזה נכון למגזר היהודי והלא יהודי, בגלל סולם השכר של החברה, שהוא כזה שבו בדרגות הנמוכות השכר באופן ממשי נחות ממה שקיים בשוק החופשי, היו לא מעט מקרים שבני מיעוטים, כמו גם יהודים, שהגיעו, גמרו את כל שלבי המיון, שמעו כמה מרוויחים, אמרו: תודה רבה, והלכו.

עמוס לסקר: אני מעריך שנכון להיות המגמה הזו תשתנה, כי העולם הפיננסי השתנה לחלוטין.

עמוס לסקר: השקנו פרויקט בשם עתיד נאור, שבמסגרתו אנו לוקחים כ-40 עד 45 סטודנטים בשנה השנייה ללימודיהם במקצועות שרלוונטיים לחברה.

עמוס לסקר: אנו משלבים אותם בעבודה בחברה, נותנים להם מלגת קיום וגורמים לכך שכל אחד בתחומו יעבוד עם אנשים מתאימים בתוך החברה ויעשה את עבודת הגמר וכדומה.

עמוס לסקר: במסגרת זו אין לי עדיין הנתונים המדויקים, כי אנו בשלב סופי של מיון, אבל השאיפה שלנו, שלפחות מתוך ה-40 האלה, חמישה לפחות יהיו בני מיעוטים.

אחמד טיבי: מהו הפילוג של בני המיעוטים שמועסקים בחברת חשמל על פי לאום?

אבי ענתבי: 64% הם דרוזים, 24% הם מוסלמים, 3% צ'רקסים ו-9% נוצרים.

אחמד טיבי: לוועדה הזו חשוב לא רק שיעור העובדים הערביים בסקטור הציבורי, אלא כשהם מועסקים, באיזה דירוג הם מועסקים?

אחמד טיבי: כי לרוב הם מועסקים בדרגות נמוכות בשירות הציבורי, אם לא פחות מכך.

אבי ענתבי: לגבי הדירוג, החבורה הזו שעובדת משתתפת בכל הדירוגים שיש בחברה, קרי גם עובדים מינהליים, אבל גם עובדים בדירוגים המקצועיים.

אבי ענתבי: מתוך 32 – אלה שהצטרפו השנה - אגב, המספר להבוקר הוא כבר 33 – יש לנו מבחינת מקצועיים, יש לנו שני מהנדסים ועוד מהנדס לאגף הולכה ועוד רואה חשבון ועוד עורך דין ועוד טכנאי תקשורת, כלומר סדר גודל של ששה שבעה מקצועיים, והיתר מתפלגים בשיווק, 16, כמוקדני 103, שלושה פועלים בבתי מלאכה, עוד ארבעה פועלים לאגף הביצוע, ויש לנו אפילו חניך, ילד בן 16 שעובד.

דני גרא: ומה לגבי ההתפלגות אצל ה-160?

דני גרא: וכמה מהם אפשר לקרוא להם "גויים של שבת"?

עמוס לסקר: אין לנו נכון לרגע זה אף גוי של שבת.

אחמד טיבי: השר דיבר בתקשורת לפני כמה חודשים על איזה 150 כגויים של שבת.

דני גרא: נודה לכם, אם אפשר לקבל את הפילוח של ה-160.

דני גרא: ונקודה נוספת, האם יש להם אופק קידום, כלומר כשאתה לוקח בחור צעיר שסיים הנדסה, האם אתה יוצר עבורו אופק קידום או לקחת אותו לתפקיד מסוים וקיבעת אותו?

עמוס לסקר: במכתב שהעברתי ב-16 בספטמבר יש טבלה שמפלגת את כל 166 העובדים.

דני גרא: תודה.

בנימין בן-אליעזר: מקורות.

שביט אסיסקוביץ': למקורות מתוך 2,000 עובדים יש 80 עובדים בני מיעוטים בכל הדירוגים, זה כ-4% מסך עובדי החברה.

שביט אסיסקוביץ': מתוך 49 משרות שפרסמנו השנה, עבורן קיבלנו למעלה מ-1,400 פניות, רק 15 היו פניות של בני מיעוטים.

שביט אסיסקוביץ': זה מראה שוב גם על הקושי שלנו לגייס בני מיעוטים.

שביט אסיסקוביץ': יחד עם זאת, גייסנו השנה שני בני מיעוטים- -

בנימין בן-אליעזר: כשאתם יוצאים בפרסום, הוא גם בשפה הערבית?

שביט אסיסקוביץ': לחלק מהמשרות.

בנימין בן-אליעזר: אני מבקש שתעבירי את ההנחיה שלי – פרסום זה פרסום, זה פרסום בכל השפות.

בנימין בן-אליעזר: כל החברות חייבות לפרסם בכל השפות.

בנימין בן-אליעזר: חברים, למרות שזו ישיבה שבאה לבדוק מספרים, הנושא הוא לאומי, הוא חוצה מפלגות, חוצה פוליטיקה.

בנימין בן-אליעזר: חברת החשמל עד לפני שנים, לא נכנסו לשם בני מיעוטים.

בנימין בן-אליעזר: מהשנים האחרונות, לא מעט בזכות הדחיפות שלי, העסק הזה נפתח.

בנימין בן-אליעזר: אם אני לא טועה, עמוס, אני חושב שאנו לקראת גיוס של עוד 150 חברים בעתיד הקרוב.

עמוס לסקר: אולי לא 150, אבל עשרות רבות.

בנימין בן-אליעזר: הבעיה היתה פריצת הדרך.

בנימין בן-אליעזר: מניסיוני, החבר'ה האלה נקלטים, עובדים ומייצרים, ומסתבר שיש להם גם תפוקות מצוינות, לכן הנושא הזה חייב לקבל כיוון שונה לגמרי.

שביט אסיסקוביץ': מתחילת השנה גייסנו שני בני מיעוטים לתקנים שיועדו לבני מיעוטים בצפון הארץ, וכרגע אנו בסיום מהלך של גיוס מהנדסת בת מיעוטים ממרכז הארץ.

בנימין בן-אליעזר: תש"ן.

רפי טטרקה: בחברת תש"ן מועסקים שמונה בני מיעוטים, שמהווים 4.8% מכלל העובדים.

רפי טטרקה: לגבי נושא של קידום העובדים, אנו בעד הרחבת ההשכלה.

רפי טטרקה: אנו פועלים עם עובדי בני המיעוטים ושולחים אותם ללימודים אקדמאים.

רפי טטרקה: נכון לעכשיו יש לנו סטודנט שמסיים את לימודיו, ונשלח עוד סטודנט מתוך השמונה.

רפי טטרקה: יש לנו 206 מאבטחים, מתוכם חמישה בני מיעוטים, שמהווים 2.4%.

רפי טטרקה: הגוף שמנחה שלנו הוא משטרת ישראל,דמות המאבטח.

אחמד טיבי: קיבלתי את החומר שלכם.

אחמד טיבי: כתוב פה: להלן רשימת העובדים מבני המיעוטים – לווינגסטון נייג'ל זה ערבי?

רפי טטרקה: זה מהמגזר הלא יהודי, לא הערבי.

רפי טטרקה: הוא נוצרי.

רפי טטרקה: אנו מוגבלים בנושא גיוס עובדים, מאבטחים.

רפי טטרקה: אצלנו יש שלושה דירקטורים בני מיעוטים, כאשר היושב ראש - - עו"ד נאטור, ופה יש לחץ של המיניסטריון, של לשכת השר, לצרף בני מיעוטים.

רפי טטרקה: בני המיעוטים מביעים את דעתם לגבי העסקת בני מיעוטים בחברה.

רפי טטרקה: הכוונה שלנו להרחיב.

רפי טטרקה: מהישיבה הקודמת הגדלנו את מספר העובדים בני המיעוטים – היינו שלושה בני מיעוטים מאבטחים, היום אנו חמישה, והכוונה בפירוש להגדיל.

רפי טטרקה: בצפון מתוך 54 עובדים בחברה, 11 הם בני מיעוטים, שזה 20.3%.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: נתג"ז.

אריה רמות שיפמן: אני בתפקיד שלושה שבועות.

אריה רמות שיפמן: אנו גוף מטה.

אריה רמות שיפמן: יש לנו דירקטור, קאסם.

אריה רמות שיפמן: בנוסף לזה, חברות האאוטסורסינג שלנו מעסיקות 80 איש.

אריה רמות שיפמן: אנו מעסיקים כ-50 מפעילי ציוד כבד, נהגי משאיות, בצפון, מאז שהתחלנו את הקו הצפוני, ואנו מעסיקים כ-20 מומחים שעוסקים בתחום הריתוך, ביניהם אנשים שאחראים על תהליך הריתוך של הצנרת, שהוא תהליך מסובך.

אריה רמות שיפמן: אנו מעסיקים כעשרה מודדים ויועץ בטיחות בפרויקט, תחת חברות הבת שמפקחות על הפרויקט.

אריה רמות שיפמן: יש לנו כוונה בתקופה הקרובה לקלוט טכנאים שיעבדו בגוף התחזוקה שלנו.

אריה רמות שיפמן: ניגשנו עם קו המשווה, נתנו להם פירוט, נתנו לנו שמות, ואנו בתהליך של ראיון אנשים.

בנימין בן-אליעזר: אני מציע שהמנכ"ל ידבר.

חזי קוגלר: במשרד התשתיות אנו עומדים בהחלטת הממשלה לגבי שילוב בני מיעוטים במצבת כוח האדם.

חזי קוגלר: אנו עולים משנה לשנה.

חזי קוגלר: מ-2006, בה העסקנו 5% ממצבת כוח אדם מבני מיעוטים, השנה אנו עומדים על 7.5%, ואנו צופים שבשנה הקרובה במסגרת תקנים נוספים שקיבלנו, נוסיף עוד.

חזי קוגלר: המועסקים אצלנו ברובם הם בעלי מקצועות חופשיים, משולבים בתפקידי מפתח ביחידות המרכזיות של המשרד, וכך אנו מתכוונים להמשיך.

אחמד טיבי: דני, בבקשה.

דני גרא: השאלה המרכזית שהייתי רוצה לשאול את מנכ"ל חברת חשמל, היא האם יש לכם תוכנית עבודה לשלוש ארבע שנים הקרובות, עד 2012?

דני גרא: כי גם אם נתרשם מ-33% בשנה, אם גם הדבר הזה יחזור במשך ארבע השנים הקרובות, נגיע ל-260 עובדים, אז זה יהיה 2%.

דני גרא: זה לא השינוי המשמעותי שאני חושב שגם אתה מייחל לו.

דני גרא: האם יש תוכנית עבודה כזו?

דני גרא: הנקודה השנייה היא הפער העצום שיש בין מה שרוצים לבין מה שמשיגים, וכאן יש תחושה שלא מספיק נעשה, כלומר במילים זה בסדר, משלמים את מס השפתיים.

דני גרא: זה מביא לכך שאנו עוסקים בשיעור אבטלה שהוא פי שניים, וכאן אני פונה אליך כיושב ראש ועדת השרים - שיעור האבטלה בישובים הערבים הוא פי 2.5 מכלל האוכלוסייה.

דני גרא: האבטלה בקרב האקדמאים גבוהה הרבה יותר, שלא לדבר על האקדמאים שאינם עובדים במקצועותיהם, והנה אתה יושב במשרד שיש בו חברות שהן מאגר להעסקת אקדמאים ואקדמאיות, וכאן יש בעיה גדולה נוספת.

עמוס לסקר: חברת החשמל, מלאו לה השנה 85.

עמוס לסקר: נראה לי שלצפות שבשנתיים שלוש נשנה את הסטטיסטיקה של 85 שנה, זה קצת מוגזם, אפילו עליי, במלוא הצניעות.

עמוס לסקר: אני חושב שהמספרים והדרך שבה אנו מתנהלים בשנה האחרונה וגם בשנים הקרובות מוכיחה שיש לנו תוכנית מובנית.

עמוס לסקר: למשל, אדגיש שוב, כי זה חשוב - אנו פותחים עכשיו שני קורסים, כל קורס ל-20 אנשים במקצועות המתכת, עם התחייבות של חברת החשמל שכל מי שגומר את הקורס, נכנס לעבוד.

בנימין בן-אליעזר: זה ללא תקדים.

עמוס לסקר: חברת חשמל עומדת בפני תהליך התייעלות עמוק וקשה, שמשמעותו אפילו בתקופה הזו הפחתה של מספר עובדים ניכר, ולמרות זאת ובמקביל לכך אנו עובדים במסלול מקביל, של כן להעמיק את הנושא של המגזר הלא יהודי.

עמוס לסקר: אני חושב שהמספרים מוכיחים את זה.

יאסר עואד: רוב המספרים שנזרקו כאן – אני נפגש עם חלק מהדירקטוריונים בחברות ממשלתיות.

יאסר עואד: אין דבר כזה, שאין לנו איך לפנות.

יאסר עואד: יש באוכלוסייה הערבית, חוץ מקו משווה, המרכז הערבי יהודי לפיתוח כלכלי, עמותת סיכוי, ויש ברשותנו מאגר שכולל מעל 4,000 אקדמאים.

יאסר עואד: תרשמו בפניכם ותפנו אלינו.

יאסר עואד: דבר שני, שוב אני שואל, כאשר אנו פונים, אנו פונים לחברות ממשלתיות כדי לעזור להן להיכנס לאוכלוסייה הערבית.

יאסר עואד: יש מאגר עצום של אקדמאים.

יאסר עואד: הדלת לכניסה זה לא – האמצעים של עיתונות וכדומה, זה לא כל כך עובד כי אין הביטחון הזה, שהחברות הממשלתיות כן מתכוונות לקלוט ערבים ישראליים.

יאסר עואד: כשאתם פונים לאוכלוסייה הערבית, יש מחסום פסיכולוגי בן 85 שנה, כמו שציינת, ולא תשבור את זה אם תפרסם בעיתון.

יאסר עואד: אתה צריך לעשות פעולה גם תואמת תרבות.

יאסר עואד: יש אוכלוסייה שיש לה תרבות משלה.

יאסר עואד: כמו שאתה עושה התאמה בתוך החברה לעובדים בתרבויות אחרות, יש אוכלוסייה ערבית שיש לה תרבות משלה.

יאסר עואד: נכון שיש דירקטוריונים ערבים היום גם בדירקטוריונים של חברות ממשלתיות, וכאן אני פונה גם לשר – יש חשיבות רבה לשילוב אקדמאיות ערביות נשים, דירקטוריונים בחברות ממשלתיות.

יאסר עואד: החוק דיבר על זה.

יאסר עואד: יש לנו 54 דירקטוריונים ערבים בחברות ממשלתיות, מפוטנציאל של 600 דירקטוריונים, כמעט 10%, מהם רק 11 נשים ערביות.

יאסר עואד: אני מבקש מאדוני השר, כל הזמן אני שולח לכל החברות הממשלתיות וגם ללשכה שלך סטים של קורות חיים של אנשים מתאימים.

יאסר עואד: אני מבקש שתתייחס לזה, כי אנו שולחים אנשים איכותיים מאוד ומבקש שתתייחס לזה וכן לשלב במיוחד אקדמאיות ערביות שמתאימות לדירקטוריונים.

פייסל מחאג'נה: אני מהמרכז היהודי ערבי לפיתוח כלכלי וגם חבר ועדת ההיגוי של העמותות שפועלות לפיתוח כלכלי.

פייסל מחאג'נה: אדוני השר מדבר על משימה לאומית חוצה מפלגות, שזה נכון, אבל מבחינה מעשית, כדי לשנות את המצב, צריכים ניתוחים מעמיקים, ועד עכשיו כל מה שנעשה – נראה לי שזה קוסמטיקה.

פייסל מחאג'נה: בחור צעיר שרוצה ללמוד ויודע ש-60 שנה כל מי שלמד היה מובטל – אם רוצים לגייס עובדים ופיזיקאים, צריך להגיע לתיכון, רק תבטיח להם שאחרי שלוש שנים הוא יקבל מקום עבודה.

פייסל מחאג'נה: יש הרבה תחומים שהיו חסומים לגמרי לכל הסטודנטים הערבים.

פייסל מחאג'נה: אם אנו רוצים שאנשים ילמדו את המקצועות האלה, צריכים להגיע לתיכון, ואני מבטיח שבכל מקצוע אפשרי יכולים ללכת ללמוד, רק שתהיה הבטחה של תעסוקה בסוף.

פייסל מחאג'נה: איך מחפשים את העובדים?

פייסל מחאג'נה: כשמפרסמים באינטרנט ובעיתון מקבלים כמעט 95% יהודים, 5% ערבים.

פייסל מחאג'נה: כשרוצים להגיע לאזורים, חייבים לשלוח בפקסים.

פייסל מחאג'נה: אם רוצים עוד יותר איזון, אנו מתחילים שיחות טלפון.

פייסל מחאג'נה: אם תפנו אלינו בכל מקצוע, כל תפקיד אפשרי, אני מבטיח לכם במרכז היהודי ערבי לפיתוח כלכלי לעזור לכם למצוא את האדם הכי מתאים.

פייסל מחאג'נה: אם לא נעשה ניתוחים מעמיקים, לא נתקדם.

פייסל מחאג'נה: ההפסד לתוצר הלאומי וההפסד החברתי והביטחוני הוא אדיר.

פייסל מחאג'נה: חייבים להגיע למטרות שקבענו אותן.

אימאן קאסם: יש נקודה שלא עלתה כאן, זה בקשר למכרזים חיצוניים.

אימאן קאסם: האם באמת קיימים מכרזים חיצוניים, שאין שום סיכוי לשום משרד מהמגזר להתקבל אליו מבחינת גם גודל המשרד, גם מספר המומחים, כי ידוע שהמשרדים במגזר הם די קטנים, וברגע שיש מינימום של למשל ארבעה אדריכלים, אין שום סיכוי למשרד הערבי להתקבל למכרז כזה של עבודה עם גוף חיצוני למשרד עצמו.

עמוס לסקר: אני מבין שאת מתכוונת לנותני שירותים.

עמוס לסקר: זה תלוי על איזה סוג שירותים אנו מדברים.

עמוס לסקר: לכל סוג של מכרז יש תנאי סף מינימליים.

עמוס לסקר: יש עבודות שאפשר להסתפק במשרד של שניים שלושה אנשים, ויש עבודות שצריך ארגון של 1,000 איש.

עמוס לסקר: מה שאני יכול לומר הוא שתנאי הסף שווים לכולם.

אימאן קאסם: אבל אין שום סיכוי למשרדים מהמגזר להתקבל למכרזים כאלה, כי מלכתחילה ידוע שהם משרדים בקנה מידה הרבה יותר קטנים.

אימאן קאסם: לא תמצא משרד במגזר של מהנדסים, למשל של 20 איש.

רפי טטרקה: אצלנו אין מגבלה, נהפוך הוא.

רפי טטרקה: בנושא של העסקת חברות של בני מיעוטים, הדלת פתוחה.

דני גרא: אדוני השר, מאחר שהרבה מאוד חברות וגם גופים ממשלתיים פועלים היום באמצעות ספקי שירותים, האם אין מקום לשקול, שאותם ספקי שירותים חיצוניים – תותנה עבודתם בכך שהם יעסיקו באיזושהי צורה בייצוג הולם לא רק ערבים, גם נשים, כלומר שיהיה ייצוג הולם, כפי שמתבקש מספק שירותים לקיים את החוק ולהיות עוסק מורשה ובעל פטור מניכוי מס וכו'?

דני גרא: אני חושב שזו צריכה להיות התרומה שמשרד כמו שלכם יכול, ואולי גם להנחות את יתר משרדי הממשלה דרך ועדת השרים.

יאסר עואד: אדוני השר, אין סיבה בעולם, וזה מקובל גם בעולם, שהאוצר לא ייתן הנחיה לכל משרדי הממשלה, לכל החברות הממשלתיות, כי גם יש לו שליטה עליהם כן לעסוק באאוט סורסינג של חברות, שמקיימים את עיקרון ייצוג הולם, וגם להרחיב - - בפני קבלנים משניים וקבלנים ראשיים באוכלוסייה הערבית.

יאסר עואד: מה שחשוב הוא שכל החברות נותני השירות לממשלה, משרדי ממשלה, חברות ממשלתיות, כן יתחייבו בייצוג הולם.

אחמד טיבי: מעיר לי המנכ"ל על מה שאמרנו בישיבה הקודמת, שבארצות הברית יש חובה על מי שעובד עבור הממשלה או מתקשר אתה, לאשר שהוא equal opportunity employers.

אחמד טיבי: בישיבות הקודמות פנינו תמיד, ובישיבה עם ראש הממשלה – ראש הממשלה הופיע בפני הוועדה, ובדיוק לזה התכוונו, והוא ענה בחיוב על הצורך לדרוש מחברות המתקשרות עם הממשלה לייצוג הולם.

דני גרא: האם אין מקום, אם מדברים על העדפה מתקנת, אז בואו ניישם אותה, ואחת הדרכים ליישם אותה היא להעניק יתרון מסוים לחברות ממגזרים או לגופים ממגזרים שאנו רוצים.

דני גרא: בארה"ב זה קיים.

דני גרא: אני חושב שזה גם תפקידה של הוועדה.

פייסל מחאג'נה: בישיבה הקודמת דיברנו על תקופת ניסיון, מאחר שבראיונות שמתקיימים בקבלת עובדים, בדרך כלל מבחינה מנטלית יש שוני בין איך שהמראיין קורא את המרואיין.

פייסל מחאג'נה: לפי דעתי, תקופת ניסיון גם כאן חשובה כדי לתת הזדמנות להוכיח עצמו לששה חודשי ניסיון, ואז להחליט אם הוא מתאים לעבודה או לא.

אחמד טיבי: אדוני השר, בבקשה.

בנימין בן-אליעזר: אני שוב מברך על עבודת הוועדה, ומבקש ממך – תנסו לראות בעבודת הוועדה כנושא לאומי חוצה מפלגות, כי בדמנו הדבר.

בנימין בן-אליעזר: אתה מתעסק היום רק בנושא מועסקים.

בנימין בן-אליעזר: הבעיה היא הרבה יותר חריפה, ואתה יודע את זה כמוני.

בנימין בן-אליעזר: מדובר כאן בפערים של עשרות בשנים.

בנימין בן-אליעזר: איני יודע אם מישהו מכם מבין שעדיין במדינת ישראל של היום קרוב לששים ישובים למשל, ערבים, אין להם תוכניות מתאר.

בנימין בן-אליעזר: כתוצאה מהדבר הזה יש בנייה בלתי חוקית, וכתוצאה מזה יש צווים של בית משפט, וכתוצאה מזה אי אפשר לתת מים ולחבר חשמל.

בנימין בן-אליעזר: זה מעגל מטורף.

בנימין בן-אליעזר: יש בעיה של אבטלה גבוהה.

בנימין בן-אליעזר: אין לנו מושג – לי יש מושג – אין לנו מושג ברמה הלאומית של כמה, למשל, נשים לא מועסקות במגזר הערבי.

בנימין בן-אליעזר: יש בעיה של אבטלה של אקדמאים, והיא זועקת לשמיים.

בנימין בן-אליעזר: יש אנשים טובים, הם מועסקים במשרד שלי, אני יודע.

בנימין בן-אליעזר: יש בעיה של פער בין חברות ממשלתיות שהן פחות או יותר תחת שליטה.

בנימין בן-אליעזר: אני, למשל, התכוונתי להוביל הצעת חוק בחברות ממשלתיות שתכפה על העסקה של כמות מסוימת של ערבים.

בנימין בן-אליעזר: כמובן, אי אפשר לומר לחברת חשמל, שבת 85 שנה, מהיום למחר: 10%.

בנימין בן-אליעזר: צריך לתת מדרג, שעל ציר של חמש שנים, חקיקה צריכה להיות כזו, שכגודל האוכלוסייה הערבית במדינת ישראל, כך יהיה האחוז שיחייב את החברות הממשלתיות.

בנימין בן-אליעזר: יש היום חוק למשל לגבי פרסום רק בשני עיתונים גדולים.

בנימין בן-אליעזר: למה לא להרחיב את זה גם לעיתונות הערבית?

בנימין בן-אליעזר: אני מציע גם שהאוניברסיטאות יחד עם החברות, הגיאופיסי והחיא"ל והגיאולוגי, יזמו קבלה של סטודנטים ללימודים, כלומר מראש לייעד אותם לעבודה, שהוא יודע שהוא גומר את הלימודים שלו ובא לעבוד בזה.

בנימין בן-אליעזר: הוועדה הזו עובדת כמעט יום ולילה, ורק כשאתה יושב שם בפנים אתה מתחיל להבין את הקושי.

בנימין בן-אליעזר: אני מתעסק כרגע בבעיות, ופותר גם בעיות – למשל, הנושא של מכוני טיהור.

בנימין בן-אליעזר: הבאנו לאפליה מתקנת.

בנימין בן-אליעזר: בכל נושא, מכוני טיהור ביוב, המגזר הערבי הוא היחידי, שהחלטה התקבלה במסגרת הוועדה שלנו, ש-50% זה מענקים.

בנימין בן-אליעזר: פה מדובר במאות מיליוני שקלים, ואני רוצה לשנות את זה ל-80%, משום שיש כאלה שגם את ה-50%, אם אתה נותן להם, ההלוואות פרוסות לאורך שנים.

בנימין בן-אליעזר: ואני מנסה לשנות את זה.

בנימין בן-אליעזר: מצד אחד זה תרבות, ומצד שני יש לראות, אם אפשר להעביר את זה בחקיקה.

בנימין בן-אליעזר: זה לא פשוט.

בנימין בן-אליעזר: היום בארה"ב השוויון הוא חקיקה.

בנימין בן-אליעזר: לכן צריך לחפש דרכים ולהביא אותם לכלל המפלגות.

בנימין בן-אליעזר: תופעות סוציו פוליטיות חברתיות קורות כתוצאה מלחץ, ממצוקה, מתחושת קיפוח.

בנימין בן-אליעזר: איך מישהו אמר לי – אם אין לי לחם, אהרוג כדי להביא לחם לילדים שלי.

בנימין בן-אליעזר: נכנס עכשיו חבר הכנסת ריבלין.

בנימין בן-אליעזר: אין לי ספק שבלי ששמע את דבריי, הוא יחתום עליהם בשתי ידיו.

בנימין בן-אליעזר: ואני איש מפלגת העבודה והוא איש ליכוד.

בנימין בן-אליעזר: יש דברים שהם חוצי מפלגות, יש דברים שלגבינו זה ייהרג ובל יעבור.

בנימין בן-אליעזר: לסיכום, אדוני, עוד תבחין שהמשרד שלנו צועד הכי קדימה ממשרדי הממשלה.

בנימין בן-אליעזר: לקחת לעצמך תפקיד מאוד חשוב.

בנימין בן-אליעזר: ד"ר אחמד טיבי, אני מציע לך להיות שליח של רצון טוב שרץ ממפלגה למפלגה, אני אומר לך את זה דווקא היום, ערב הבחירות, כדי שאנשים יפנימו שהבעיה הזו על ציר הזמן תתנקם בכולנו.

בנימין בן-אליעזר: ככל שנתקרב יותר למספרים, ותהיה תחושה לאוכלוסייה שהם שותפים, והמספרים שלנו רק מוכיחים, שלפחות אצלנו במשרד אנו לא רק שותפים, כמעט עומדים בזה, 7.5% קרוב מאוד ל-10%, אני אומר שאנו גם נהנים מהשותפות הזו.

בנימין בן-אליעזר: תודה.

אחמד טיבי: אדוני השר, לפני שאני מסכם, חבר הכנסת ריבלין הוא אחד מחברי הכנסת המתמידים בעבודת ועדת החקירה הפרלמנטרית, והיה לו יד ורגל בהקמת הוועדה, שהיא דבר חסר תקדים בתולדות הכנסת.

אחמד טיבי: לא היה קל להקים אותה, אבל הצלחנו.

אחמד טיבי: בבקשה.

ראובן ריבלין: תודה, אדוני.

ראובן ריבלין: אני מתנצל על שהייתי נאלץ להיות בוועדת הכנסת על דברים של מה בכך, אך הייתי מחויב שם על פי תפקידי, ונמנע ממני להשתתף ברוב הישיבה, אבל אני סמוך ובטוח שרוב הדברים שאמר השר הם דברים שעולים בקנה אחד עם עמדותיי הברורות.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר שאני רואה בנושא של השתתפות ערביי ישראל בחוויה הישראלית, על כל הבעיות שלה ועל כל חילוקי הדעות התהומיים שקיימים בקשר להשקפה הציונית שלי, אני מתאר לעצמי גם של רוב המפלגות הציוניות בארץ – אבל דבר אחד ברור לכולנו, שלא יהיה שלום עם הערבים אם לא יהיה שלום עם ערביי ישראל.

ראובן ריבלין: אני יודע משחר נעוריי ולבית שאליו נולדתי, שאין פטרוניות.

ראובן ריבלין: כשיש יריבות ואפילו חלילה מלחמה, אז נלחמים, וכשמבינים שאנו מחויבים בארץ הזו לחיות יחד, לא רק שנגזר עלינו, אנו מחויבים גם בכל אותם דברים שהמדינה שאנו הקמנו ושהיא היתה במידה רבה למגינת לבם של ערביי ישראל בארץ ישראל שישבו כאן, היא דבר שאנו כולנו מסתגלים לאט לאט להבנה שלא רק שאסור שייגזר עלינו לחיות יחד, אלא אנו צריכים להיות אלה שנועדו לחיות יחד, והדבר הראשון הוא חובתנו החד משמעית לקיים את אותה גזרה שבה עוסקת הוועדה הזו.

ראובן ריבלין: לצערי הרב, מס השפתיים שמשולם רק מזיק, ולא מקדם אותנו.

ראובן ריבלין: ישבנו אצל ראש הממשלה והזכרתי לו שפעם, כשהוא היה בתנועה אחרת, היה בן לאותה תנועה, נולד לאותה תנועה, הוא היה גם אדם, אחד מצעיריה, שנתמנה להיות השר לענייני הערבים בישראל, ואז אני, שהייתי קצת מבוגר ממנו אך פחות ותיק ממנו בפוליטיקה הארצית, אמרתי לו שכשר, הטוב ביותר שיעשה הוא לומר שלא צריך שר לענייני ערבים, אלא כל משרד צריך לטפל בערביי ישראל בדיוק כמו ביהודי ישראל.

ראובן ריבלין: השר שמע, הוא גם הבין, אך לא היה לו תפקיד אחר, אז הוא לא תמך ברעיון שלי באותה עת.

ראובן ריבלין: לימים הוא נהיה שר הבריאות בגלל פרישת מפלגה מהקואליציה, ואז הוא החזיק בעמדה הזו.

ראובן ריבלין: השר לענייני ערבים היה אהוד אולמרט עצמו ב-1988, כשנבחר לראשונה לממשלת ישראל.

ראובן ריבלין: הוועדה הזו וכל ראשי הממשלה העתידיים בממשלות ישראל שייבחרו, אני חושב שהם צריכים לסגל לעצמם את ההבנה שלא ייתכן מצב שבו לא נראה בשוויון מוחלט את ההזדמנויות של כל תושבי ישראל לעבוד בעיקר באותם מקומות שאנו מתחייבים אליהם שנים ולא עושים דבר.

ראובן ריבלין: יש עוד דברים רבים שאנו צריכים לטפל בהם עד שנגיע למצב שבו נוכל להישיר מבט לעצמו קודם כל, אך בעניין זה אני חושב שוועדת החקירה שהוקמה על ידי רוב חברי סיעות הבית, ואני חושב שהאדם היותר מתאים נבחר גם להיות יושב ראש הוועדה, והוא חבר הכנסת טיבי, אני מקווה שוועדה זו תוכל באמת להשיג איזשהו מאחז קרקעי כדי לבנות את הגשר גם בצד השני.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת ריבלין.

אחמד טיבי: אדוני השר, רבותיי האורחים, דיברנו על כמה עקרונות יסוד שהוועדה הזו שמה לה למטרה, והם למשל חיפוש אקטיבי בעבודה בקליטת עובדים ערבים – זה לא תמיד מתקיים, לעתים מסתפקים בפרסום מודעה בעיתון כדי לצאת ידי חובה, או כי חושבים שזו הדרך היחידה האפשרית.

אחמד טיבי: הוצגו כאן כלים נוספים, כמו שיאסר אמר על ארגונים אזרחיים שהם מאגר של דורשי עבודה ערביים מוכשרים עם נתונים, שכדאי לפנות אליהם גם.

אחמד טיבי: כך גם הצורך בפרסום בעיתונות הערבית.

אחמד טיבי: קוראים יותר את העיתונות הערבית מאשר את הדרושים בעיתונות העברית.

אחמד טיבי: אפשר לפרסם גם כאן וגם שם.

אחמד טיבי: דיברנו לאחרונה על העיקרון שבארה"ב, שחייבים להחיל אותו גם כאן, חברות שמתקשרות בחוזים עם הממשלה, יש צורך לחייבם בייצוג הולם ובהעדפה מתקנת.

אחמד טיבי: קליטת נשים – שוב ושוב עולה בוועדה הנושא הזה, על הצורך בהעדפה מתקנת כפולה ומכופלת לנשים ערביות בשירות הציבורי, חברות ממשלתיות.

אחמד טיבי: למרות הקריאות הללו, שיעור הנשים הערביות עדיין נמוך.

אחמד טיבי: יש לפרוץ את הדרך לנשים ערביות, ויש מספר רב של נשים ערביות מוכשרות עם נתונים מתאימים לכל חברה ממשלתית, כמעט לכל מקצוע.

אחמד טיבי: החסמים שהיו בעבר, של קושי במעבר, אי יציאה מהבית - החסמים האלה כמעט לא קיימים היום.

אחמד טיבי: מי שחושב שיש, יפנה אלינו, או לעמותות אחרות, ניתן לו מאגר של נתונים של נשים ערביות שמעוניינות להתקדם ולעבוד בכל מקום בארץ.

אחמד טיבי: דירוג העובדים; לא מספיק לקלוט ערבים שהם קוראי מונה, בחברת החשמל, למרות שזה חשוב, אשמח אם המספר יגדל.

אחמד טיבי: חשוב שדירוג העובדים הערבים יהיה דירוג גבוה ככל שניתן, ואם הוא נמוך או בינוני, עם אפשרות של קידום שנתיים שלוש לאחר מכן, כלומר שלא יהיה מינוי שדרכו נחסמת כבר בתחילת המינוי.

אחמד טיבי: הוועדה תמשיך לעבוד גם בתקופת הפגרה כדי להגיש דוח מסכם בעוד כמה שבועות.

אחמד טיבי: היא תשתדל לעבוד גם בכנסת הבאה, אם נצליח להקים אותה.

אחמד טיבי: איני חושב שתהיה בעיה להקים אותה אחרי שכולם התנסו בעבודת הוועדה, שהיא עבודה מקצועית שמתייחסת בצורה עניינית לעניין, בתגובה להמלצת השר והערות השר.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לשר, שגילה עניין רב בעבודת הוועדה ונתן הוראה לכל מי שנמצא תחתו לשתף פעולה עם הוועדה, להופיע פעם אחר פעם בפני הוועדה.

אחמד טיבי: השיעורים שנזרקו כאן בחדר הוועדה עדיין לא מספקים, הם לא עונים להגדרה של ייצוג הולם, לרבות בחברת חשמל, ואנו מדגישים את חברת החשמל כי יש שם יותר מ-12 אלף עובדים.

אחמד טיבי: אפשר לעשות יותר, צריך לעשות יותר, גם מבחינת קליטת עובדים ערבים, העדפה מתקנת ודירוג גבוה יותר של עובדים ערבים.

אחמד טיבי: תודה רבה, הישיבה נעולה.