ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 700, 2008-10-28 13:30

משה כחלון: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

משה כחלון: על סדר-היום: תקנות הדואר (תשלומים בעד השירותים הכספיים) (הוראת שעה), התשס"ח-2008.

משה כחלון: אנו היום נקריא ונאשר או לא נאשר את התקנות או חלק מהתקנות שהובאו לוועדה בנושא תשלומים בעד שירותים כספיים לדואר.

משה כחלון: מנכ"ל משרד התקשורת הניח בפני הוועדה טבלה ובה התעריף הקיים, התעריף המוצע וכמובן ההפרש בשקלים וההפרש באחוזים.

משה כחלון: אני מניח שזה צמוד למסקנות ועדת שגיא - נכון?

אסף כהן: לא.

אסף כהן: ועדת שגיא לא תמחרה.

משה כחלון: היא לא תמחרה.

משה כחלון: אז לא נתייחס לזה.

משה כחלון: אם יש קודם הערות למנכ"ל חברת הדואר או מנכ"ל בנק הדואר ואם יש איזה שהן הערות מקדמיות, לפני שאנו מתחילים בהקראת התעריפים, אשמח.

משה כחלון: אם לא, נתחיל.

משה כחלון: אני מבקש גם הסבר על כל דבר כמובן באופן מקוצר.

ברוריה מנדלסון: אלה הן תקנות הדואר (תשלומים בעד השירותים הכספיים) (הוראת שעה) - וזה הופך להיות "התשס"ט-2008".

ברוריה מנדלסון: נאמר בתקנות: "בתוקף סמכותי לפי סעיף 88י(א)(1) לחוק הדואר, התשמ"ו-1986 (להלן - החוק), בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת הכלכלה של הכנס, אני מתקין תקנות אלה:".

ברוריה מנדלסון: (קוראת תקנה 1, לגבי תשלומים בעד השירותים הכספיים: "התשלום בעד כל אחד מהשירותים הכספיים המפורטים בתוספת יהיה בשיעור שנקבע לצד אותו שירות ויוטל על המשל כמפורט לצידו; שיעור התשלום האמור כולל מס ערך מוסף לפי דין".

ברוריה מנדלסון: ) (קוראת תקנה 2, לגבי ביטול: "תקנות הדואר (תשלומים בעד השירותים הכספיים) (הוראת שעה) (מס' 2), התשס"ו-2006 - בטלות".

ברוריה מנדלסון: ) מטרת התקנה הזאת היא לתקן את התקנות שהיום הן בתוקף לפיהן גובה חברת הדואר את התשלומים.

ברוריה מנדלסון: (קוראת תקנה 3, לגבי תחילה ותוקף: "תחילתן של תקנות אלה ביום _____".

ברוריה מנדלסון: ...) השארנו זאת פתוח, כי אני חושבת שכדאי להגיע לסעיף הזה בסוף הדיון לאחר שנראה האם הוועדה מאשרת את התקנות או לא.

ברוריה מנדלסון: בעצה אחת נראה מתי כדאי להכניסן לתוקף, אם הן ייכנסו לתוקף.

דובר: לא.

דובר: צריך למסור גם הודעה לציבור.

ברוריה מנדלסון: שלחנו אותן ולא ידענו מתי יתקיים הדיון, ולכן השארנו זאת פתוח.

ברוריה מנדלסון: נעבור לחלק התוספת (תקנה 1) חלק א: הגדרות.

לאה ורון: אדוני היושב-ראש, האם תקנות 1 ו-2, שהיא הקריאה, מאושרות בינתיים?

משה כחלון: בסדר.

משה כחלון: זה מאושר.

לאה ורון: תקנות 1 ו-2 מאושרות.

ברוריה מנדלסון: [קוראת סעיף 1, הגדרות: "בתוספת זו - 'בעל חשבון' - מי שרשום בחברה הבת כבעל חשבון;".

ברוריה מנדלסון: ] בנוסח שנשלח אליכם אנו מבקשים גם לכתוב "בעל חשבון סילוקים".

איתי עצמון: למעשה, מדובר על חשבון סילוקים לאורך כל זה.

ברוריה מנדלסון: כן.

איתי עצמון: דרך אגב, גם בתוספת יש כמה מקומות שכתבתם "חשבון", וגם שם צריך להוסיף.

אורי מקלב: האם זה משהו חדש?

ברוריה מנדלסון: אנו מבקשים רק להוסיף את המלה "סילוקים", כלומר ייאמר: "בעל חשבון סילוקים", כי החשבון שמתנהל בבנק הדואר, לגביו אנו מתייחסים, מכונה: חשבון סילוקים.

ברוריה מנדלסון: זה משהו טכני, וזה לא תיקון מהותי.

ברוריה מנדלסון: [קוראת המשך סעיף 1, הגדרות: "'החברה הבת' - כהגדרתה בסעיף 88יא(א) לחוק; 'המנהל' - המנהל הכללי של החברה או מי שהוא הסמיך לעניין תקנות אלה; 'חשבון התשלומים השמורים' - חשבון כללי המתנהל בחברה הבת להחזקת סכומים שמי שנשלחו אליו לא גבה אותם או לא החזירם;".

ברוריה מנדלסון: ] אנו עוד נגיע לשירותים.

ברוריה מנדלסון: ככל שנצטרך להוסיף הגדרות נוספות, נחזור לסעיף ההגדרות.

ברוריה מנדלסון: האם זה בסדר?

אורן לביאן: וזאת, משום שיש עוד הגדרה שהוספנו.

ברוריה מנדלסון: יכול להיות שנבקש להוסיף הגדרה.

ברוריה מנדלסון: בנוסח שנשלח אליכם, לוועדה, לא מופיעה עוד הגדרה.

לאה ורון: גם לא העברתם נוסח אחר של התקנות.

ברוריה מנדלסון: נכון.

ברוריה מנדלסון: יכול להיות שבמהלך הדיון על שירות מסויים יתעורר הצורך להוסיף הגדרה, וככל שזה יידרש אנו נחזור לתקנה 1.

משה כחלון: טוב.

משה כחלון: זה מזכיר לי את זכויות יוצרים.

ברוריה מנדלסון: עתה, עוברים לחלק ב' בתוספת, שכותרתו:

ברוריה מנדלסון: תשלומים בעד השירותים הכספיים.

ברוריה מנדלסון: (קוראת פרט 1 בחלק ב' בתוספת: "פתיחת חשבון סילוקים" - תשלום בשקלים חדשים: 50, והמשלם הוא בעל החשבון.

ברוריה מנדלסון: )

משה כחלון: לפני זה היה אפס.

ברוריה מנדלסון: לפני זה לא היה.

ברוריה מנדלסון: זה שירות שלא מופיע היום בתקנות.

ברוריה מנדלסון: זה שירות שניתן ע"י חברת הדואר אבל בחינם עד היום וללא תשלום.

איתי עצמון: למה הוחלט עכשיו כן לתמחר אותו?

אורן לביאן: אני אורן לביאן, המפקח על בנק הדואר.

אורן לביאן: מאחר והיה צורך למצוא איזה שהוא איזון בין הפתיחות הרבות של החשבונות והשימוש לרעה של אנשים בזה לבין העובדה שחברת הדואר לא גובה עמלה כלל עבור ניהול החשבונות - היתה החלטה של השר לעשות תשלום חד-פעמי של 50 שקלים על מנת שזה יהווה גם מעין דמי רצינות עבור הציבור כדי שלא יהיה ניצול לרעה.

משה כחלון: תסביר מה זה ניצול לרעה.

אורן לביאן: ברגע שאינך משלם דמי ניהול ואינך משלם על פתיחת חשבון, אנשים פתחו וסגרו חשבונות ללא הרף.

אורן לביאן: למשל: אנשים שהיו מוגבלים בבנקים באו ופתחו בשביל צ'ק אחד או שבאו ופתחו לשם פעולה אחת.

אורן לביאן: פתיחת חשבון היא פעולה שדורשת המון תשומות מחברת הדואר, מאחר וחברת הדואר בבנק עובדת במשרד האחורי.

אורן לביאן: הפתיחה נעשית בְּסניף, והמסמכים עוברים למשרד אחורי מסויים.

אורי מקלב: 50 שקל - האם זה היה סכום עגול?

אורי מקלב: מה זה?

דובר: לפי העלויות.

משה כחלון: הבנתי.

משה כחלון: מנהל בנק הדואר, אני מבקש את התגובה שלך - תגובה לעניין.

ברוך טפר: לעניין הזה.

ברוך טפר: אנו מספקים היום שירותים לכ-300- - -

משה כחלון: האם יש פה באמת חריגה בפתיחת חשבונות וסגירתם מעבר לבנק מסחרי אחר?

ברוך טפר: אנו רוצים חלק מהעלויות שהמערכת הבנקאית גובה עבור ניהול חשבון.

ברוך טפר: יש כאן איזה שהוא פתרון שאנו לא כל כך מבינים אותו שגובים רק מלקוח חדש, ואין לזה שום הצדקה.

ברוך טפר: צריך להגיע למצב שכל מי שיש לו חשבון עובר ושב משלם בגין החשבון הזה, וזה הרבה פחות מהמערכת הבנקאית.

לאה ורון: אני לא מבינה את ההצעה.

לאה ורון: האם זה אומר להחיל את התקנות רטרואקטיבית?

ברוך טפר: לא.

ברוך טפר: כל מי שיש לו חשבון עובר ושב ישלם על דמי ניהול החשבון.

ברוך טפר: צריכים לשלוח לו דואר, להפיק לו תמציות ולשלוח לו מידע.

ברוך טפר: יש לו מוקד ויש לו מענה קולי.

ברוך טפר: אנו רוצים חלק מהעלויות.

ברוך טפר: שר התקשורת החליט שהוא גובה רק ממי שפותח חשבון.

ברוך טפר: זו החלטה שלו שאנו לא כל כך מבינים, אבל זו החלטה שלו.

אורי מקלב: למה זה לא היה בוועדת שגיא?

אורי מקלב: האם זה דבר שלא עלה בוועדת שגיא?

אבי הוכמן: אני רוצה לומר משהו לגבי ועדת שגיא.

אבי הוכמן: היושב-ראש כחלון וחבר-הכנסת מקלב, ועדת שגיא לא דנה - ואולי כדאי שאתה, אסף כהן, גם תרחיב בעניין הזה - ולא באה עם המלצות לגבי שירותים כספיים, אלא היא ציינה שם שהיא מבקשת מהמשרד לבוא ולעשות עבודה נפרדת לגבי התעריפים של השירותים הכספיים, וגם נקבו שם במועד שהמשרד היה צריך לעשות עבודה לגבי העניין הזה.

אבי הוכמן: צריך לזכור שיש הרבה הרבה שירותים בבנק הדואר שאנו נותנים שהם שירותי חינם, כלומר שהציבור מקבל בחינם, וזה היה אחד מהשירותים.

אבי הוכמן: אבל, כאשר מדברים על השירותים, גם צריך להסתכל ולבדוק מה קורה אצל המתחרים, כי אינני פועל באיזה שהוא חלל מנותק ממה שקורה במשק במיוחד בתחום תחרותי כמו תחום בנקאות ותחום פתיחת חשבונות.

אבי הוכמן: כשאתה הולך היום למערכת המסחרית הבנקאית ומבקש לפתוח חשבון בנק, אתה לא משלם - - -

משה כחלון: האם אתה בעד הסעיף הזה?

משה כחלון: אני רק רוצה לומר לך שזה מוריד לך ב-50%-70% את מספר הלקוחות.

משה כחלון: אם אתם מעוניינים בזה, בבקשה אני אאשר.

משה כחלון: אבל, זה שלכם.

אבי הוכמן: אדוני יושב-ראש הוועדה, אני מודה לך על השאלה.

אבי הוכמן: ההצעה, שמונחת כאן על השולחן, היא לא הצעה שבאה בהסכמת חברת הדואר.

משה כחלון: אני רוצה לשמוע את העמדה שלכם.

אבי הוכמן: העמדה שלנו בעניין הזה: אנו לא בעד הסעיף הזה.

אבי הוכמן: אני אומר זאת בצורה ברורה.

אורי מקלב: היושב-ראש, בעצם, שמענו שני הסברים שונים מהמנכ"ל ומהמבקר.

אורי מקלב: אדוני המבקר אמר שהסיבה היא שאנשים לא יפתחו חשבון בלי מחשבה.

אורי מקלב: לזה הייתי עונה: "חשבון שני בבנק הדואר זה 50 שקל".

אורן לביאן: זה חד-פעמי.

אבי הוכמן: יש 50 אלף פתיחות בשנה.

אבי הוכמן: אנו לא פותחים כל כך הרבה חשבונות.

משה כחלון: 50 אלף פתיחות.

משה כחלון: כמה סגירות ופתיחות יש?

דובר: יש כ-30 אלף סגירות בשנה.

דובר: פותחים וסוגרים, וזה לא בהכרח אותם חשבונות.

משה כחלון: השאלה היא גם מה קורה מול בנקים אחרים.

אבי הוכמן: הבנקים לא גובים עבור השירות הזה, והוא ניתן בחינם.

אבי הוכמן: כאשר אתה פותח חשבון בבנק לאומי, בבנק דיסקונט, בבנק הפועלים או בבנק מרכנתיל, אתה לא משלם שום דבר עבור פתיחת החשבון.

דובר: יש דמי ניהול שוטפים.

אבי הוכמן: אתה משלם דמי ניהול חודשיים.

אבי הוכמן: אתה משלם עבור פעולה.

אבי הוכמן: אתה לא משלם עבור פתיחת החשבונות.

דובר: אתה משלם מייד על הצ'קים.

משה כחלון: טוב.

משה כחלון: אני מבקש לעבור לסעיף הבא.

משה כחלון: נעזוב את זה כרגע.

ברוריה מנדלסון: (קוראת פרט 2: "ניהול חשבון סילוקים - בלא תשלום".

ברוריה מנדלסון: )

משה כחלון: בסדר.

ברוריה מנדלסון: (קוראת פרט 3: "הפקדת סכום לזכות חשבון מאת בעל חשבון - בלא תשלום".

ברוריה מנדלסון: )

דובר: יש הגדרת "חשבון".

לאה ורון: לא.

לאה ורון: אין הגדרת "חשבון", אלא הגדרת "בעל חשבון".

לאה ורון: צריך להוסיף: סילוקים.

ברוריה מנדלסון: אולי "'חשבון' - חשבון סילוקים המתנהל בבנק הדואר", בחברה הבת.

לאה ורון: כמו שאומר היועץ המשפטי, אחת מהשתיים: או שתעשו הגדרה של "חשבון" או שתכניסו בכל מקום "סילוקים".

לאה ורון: אבל, הוא יצטרך לשאול בכל סעיף וסעיף מה עם המלה "סילוקים".

משה כחלון: תוספת של המלה "סילוקים".

ברוריה מנדלסון: כל פעם שמופיע "חשבון" יהיה כתוב "חשבון סילוקים", והשאלה היא לעשות זאת בכל שירות או בסעיף ההגדרות יהיה כתוב: "'חשבון' - חשבון סילוקים המתנהל בסניף הדואר".

פרלי שר: עדיף שזה יהיה בהגדרות.

ברוריה מנדלסון: בסעיף ההגדרות.

ברוריה מנדלסון: כלומר, נוסיף: "'חשבון' - חשבון סילוקים המתנהל...".

משה כחלון: ממלא מקום היועצת המשפטית של הוועדה יקבל החלטה לקראת סוף הדיון לגבי ההגדרה איך לעשות זאת.

איתי עצמון: אבל, ההחלטה העקרונית היא שמדובר על חשבון סילוקים.

ברוריה מנדלסון: טוב.

אורן לביאן: נעשה הגדרה.

ברוריה מנדלסון: [קוראת פרט 4: "הפקדת סכום לזכות חשבון מאת אדם אחר - 4.1 בטופס שאישר אותו המנהל - 5.83 שקלים והמשלם הוא בעל החשבון; 4.2 בטופס שלא אישר אותו המנהל - 11.16 שקלים", והמשלם הוא בעל החשבון.

ברוריה מנדלסון: ] (קוראת פרט 5: "החזרה או העברה של סכום מחשבון התשלומים השמורים - 6.43 שקלים", והמשלם הוא מבקש הסכום.

ברוריה מנדלסון: ) (קוראת פרט 6: "חיוב חשבון סילוקים בידי מי שאינו בעל החשבון לפי המחאה משוכה על החברה הבת, ניתנת לפרעון מזומן - 5.33 שקלים", והמשלם הוא בעל החשבון.

ברוריה מנדלסון: ) לעניין השירות הזה, לאחר שנשלחו התקנות לוועדה, המשרד איבחן שיכולה להיווצר פה איזו שהיא בעיה, ואנו מבקשים אולי להגדיר את השירות קצת אחרת.

ברוריה מנדלסון: אנו מבקשים להקריא אותו.

אבי הוכמן: זה היה מוגדר כך בעבר.

אבי הוכמן: במה דברים אמורים?

אורן לביאן: חששנו שאם קוראים את התקנה כמו שהיא נשלחה לוועדה, במסלקה אנשים פרטיים יחוייבו בתשלום - דבר שלא נעשה היום.

אורן לביאן: לכן, פיצלנו זאת לשתי תקנות.

אורן לביאן: אנו מציעים שזה יהיה כך: "חיוב תשלום סילוקים בידי מי שאינו בעל חשבון לפי המחאה המשוכה על החברה הבת - 6.1 לעניין חשבון סילוקים של תאגיד" - ואני אחזור לזה ונוסיף הגדרת "תאגיד" - "זה 5.33 שקלים.

אורן לביאן: לעניין חשבון סילוקים של מי שאינו תאגיד - זה ללא תשלום".

ברוריה מנדלסון: אנו מציעים לפצל זאת.

ברוריה מנדלסון: הכוונה היא שהפרטיים לא ישלמו עבור השירות הזה.

אורן לביאן: הכוונה היתה שלא ייצא מהתקנה שיהיה אפשר לחייב את הפרטיים, אלא לפי המצב הנוהג היום.

איתי עצמון: האם אתם תעבירו אלי את הנוסח המלא?

ברוריה מנדלסון: כן.

אורן לביאן: אנו יכולים לתת לך את זה.

ברוך ויצמן: האם זה נלקח בחשבון בחישוב הכללי שלכם לרשת הביטחון?

ברוריה מנדלסון: כן.

ברוריה מנדלסון: ברשת ביטחון.

ברוך ויצמן: ברשת הביטחון?

אורן לביאן: כן.

אבי הוכמן: אבל, אם לא היתה את הבעיה הזאת עד עכשיו, מה קרה עכשיו שרוצים לעשות את השינוי הזה?

ברוך ויצמן: מה קרה עכשיו?

אורן לביאן: לפי מה שאנו קוראים, אפשר לחייב את החשבון של הפרטיים.

אבי הוכמן: אבל, עד עכשיו זה לא נעשה.

אבי הוכמן: אז, מה פתאום עושים את זה?

ברוריה מנדלסון: אנו לא רוצים לסמוך על החברה- - -

אבי הוכמן: אתם לא סומכים על החברה.

אבי הוכמן: - - -

ברוריה מנדלסון: אם יש תקנה שאפשר לפרש אותה בכל מיני צורות, לא כדאי להשאיר זאת לפרשנות.

משה כחלון: נא להמשיך.

לאה ורון: רבותי, חבר-הכנסת כחלון נענה למשך זמן קצר למלא את מקום חבר-הכנסת חסון.

לאה ורון: אפשר לשים עכשיו סוף פסוק לדיון, ואתם תעבירו כנהוג וכמקובל נוסח תיקונים לתקנות וכו'.

לאה ורון: אתם יכולים לבקש מחבר-הכנסת כחלון שימשיך את הדיון בתקנות ויאשר את מה שהוא מוצא לנכון בתקנות האלה, ובהמשך תביאו לוח תיקונים לתקנות או בקשות לתיקון התקנות.

לאה ורון: אנו לא נאפשר במסגרת הדיון הקצר, שחבר-הכנסת כחלון נענה בטוב לבו לעמוד בראשו, להכניס שינויים לנוסח שהעברתם לוועדה.

לאה ורון: תבחרו אחת מהשתיים: או ששמים פה נקודה והדיון יתקיים מתי שהוא או שאתם נותנים לחבר-הכנסת כחלון להמשיך את הדיון בתקנות לפי מה שמונח על שולחן הוועדה.

ברוריה מנדלסון: מדובר בעוד שני תיקונים קטנים שנועדו לטובת הציבור.

ברוריה מנדלסון: כל מטרתם הוא להבטיח שלא תהיה פרשנות של התקנות.

ברוריה מנדלסון: אני גם אתן את התיקונים לחבר-הכנסת.

ברוך ויצמן: היושב-ראש, כל התיקונים האלה לא תואמו עם חברת הדואר.

לאה ורון: אדוני, גם לא עם הוועדה.

ברוריה מנדלסון: התיקונים האלה הועברו לחברת הדואר בימים האחרונים.

ברוך ויצמן: לא.

ברוך ויצמן: הם לא תואמו איתנו.

לאה ורון: גם לא עם הוועדה.

ברוריה מנדלסון: נכון.

חיים שמש: כל הזמן הם דואגים לאזרח.

חיים שמש: לא שדואגים לאזרח כל הזמן.

לאה ורון: מר לביאן, אתה מפריע לדיון.

לאה ורון: אני מציעה שתשב.

משה כחלון: טוב.

משה כחלון: בבקשה.

ברוריה מנדלסון: (קוראת פרט 7: "חיוב חשבון סילוקים בידי בעל החשבון לפי המחאה המשוכה על החברה הבת, הניתנת לפרעון במזומן - 2 שקלים", והמשלם הוא בעל החשבון.

ברוריה מנדלסון: ) במקום "הניתנת לפרעון במזומן" אנו מבקשים להוסיף: "הנפרעת באשנב במזומן", כלומר שזה יהיה ברור שזו פעולה שמבוצעת באשנב.

משה כחלון: טוב.

משה כחלון: לא צריכה להיות בעיה.

ברוריה מנדלסון: (קוראת פרט 8: "חיוב חשבון סילוקים בידי בעל החשבון לפי שובר קופה, הניתן לפרעון במזומן - 5.33 שקלים", והמשלם הוא בעל החשבון.

ברוריה מנדלסון: ) גם פה מבקשים להוסיף: "באשנב במזומן".

אורן לביאן: מבקשים להוסיף: "הנפרע באשנב במזומן".

משה כחלון: בסדר.

משה כחלון: האם יש לכם בעיה עם זה?

ברוך טפר: יש לנו רק הערה.

ברוך טפר: אין לנו בעיה עם התיקון הזה, ובלבד שהמחאה שלא נפרעה באשנב במזומן ינתן לה מחיר הולם בתקנות.

אורן לביאן: היא נכנסת בתקנה 6.

ברוך טפר: אם כך, בוא ותרשום במדוייק מה קורה במקרה של המחאה שלא נפרעה במזומן.

ברוך טפר: צריך שיהיה לה מחיר הולם, וזה הכל.

דובר: זה "חיוב חשבון סילוקים בידי מי שאינו בעל החשבון לפי המחאה משוכה על החברה הבת".

ברוך טפר: כפי שאתה יודע, הניסוח כרגע לא נותן מענה לאותם כ-170 אלף צ'קים בחודש של לקוחות פרטיים שמגיעים מהמסלקה שצריכים לקבל תמורה בגינם.

דובר: השר החליט לא להעלות להם את התעריף- - -

משה כחלון: כמה נזק ייגרם לדואר, אם התקנות האלה יגיעו בעוד חצי שנה?

משה כחלון: אני לא צוחק.

משה כחלון: זה פשוט בלתי אפשרי.

אבי הוכמן: כל הדיון זה נמצא במסגרת שאני מרגיש בה קצת מוזר.

אבי הוכמן: התעריפים האלה היו צריכים להיכנס לתוקף ב-1 בינואר 2008 עם מסגרת של 36 מליון שקל, וזה לא קרה.

אבי הוכמן: אחר כך, כתוצאה מעיצומי העובדים, זה התגלגל לבית-דין לעבודה, ובית-הדין לעבודה קבע שזה צריך להיסגר עד ה-1 בספטמבר.

משה כחלון: אני מבין ורוצה לעזור לכם.

משה כחלון: מצד שני, אני חושב שבסוף אתם תיפגעו מזה.

אבי הוכמן: עכשיו, המשרד טוען שבחבילה הזאת יש 36 מליון שקל.

אבי הוכמן: אנו לא רואים את ה-36 מליון שקל.

אורן לביאן: המשרד - - -

אבי הוכמן: אני לא הפרעתי.

אבי הוכמן: אני נמצא במצב של מה שנקרא: ציפור בעץ - אני צריך לקחת מה שיש כרגע, לאור העובדה שהמשרד לא העביר את מה שהיה צריך להעביר במועד.

לאה ורון: האם העובדה שהוועדה לא תאשר עכשיו את התקנות תגרום לפגיעה בחברת הדואר?

דובר: בוודאי.

ברוך ויצמן: יש גם פגיעה כתוצאה מעניין רשת הביטחון.

משה כחלון: הוא אומר שזה נלקח בחשבון בתוך רשת הביטחון.

משה כחלון: נכון?

משה כחלון: אני מבקש להמשיך.

משה כחלון: נא לצמצם למינימום את השינויים.

ברוריה מנדלסון: (קוראת פרט 9: "חישוב חשבון סילוקים באמצעות תשלום במזומן לפי רשימת מוטבים או הוראת תשלום ממוגנטת - 5.33 שקלים", והמשלם הוא בעל החשבון.

ברוריה מנדלסון: )

אורן לביאן: אנו מבקשים להוסיף את המלה "באשנב", כלומר: "תשלום מזומן באשנב".

משה כחלון: בסדר.

משה כחלון: אנו הבנו את זה.

ברוריה מנדלסון: (קוראת פרט 10: "חיוב חשבון סילוקים לפי הרשאה לחיוב חשבון סילוקים - 1 שקל", והמשלם הוא בעל החשבון.

ברוריה מנדלסון: ) (קוראת פרט 11: "טיפול בהרשאה לחיוב חשבון סילוקים שלא כובדה - 16 שקל", והמשלם הוא בעל החשבון.

ברוריה מנדלסון: )

משה כחלון: מה זה "חיוב חשבון"?

משה כחלון: האם זו הוראת קבע?

דובר: כן.

ברוריה מנדלסון: (קוראת פרט 12: "חיוב חשבון סילוקים לפי הוראת תשלום מאושרת מראש - 5.12 שקלים", והמשלם הוא בעל החשבון.

ברוריה מנדלסון: )

משה כחלון: האם עד היום זה לא היה?

משה כחלון: האם לא גביתם?

ברוך טפר: שום דבר.

ברוך טפר: הכל חינם.

ברוריה מנדלסון: גם פה אנו רוצים להוסיף: "הניתנת לפרעון באשנב במזומן".

משה כחלון: אני קיבלתי את המונח "מזומן", ואפשר לרוץ איתו.

אורן לביאן: באשנב.

משה כחלון: "באשנב במזומן".

משה כחלון: זה ברור.

משה כחלון: זה לא דרך הטלפון.

משה כחלון: וזאת, כדי למנוע כל מיני פטנטים.

משה כחלון: בסדר.

ברוריה מנדלסון: [קוראת פרט 13: "(א) תשלום ליחיד בעד פדיון מילוות מכוח החוקים המפורטים בתוספת הראשונה לחוק המילוות (הוראות שונות), התשל"ח-1977, ובלבד שהציג תעודת מילווה או הודעת זכאות מבנק ישראל הרשומה על שמו" - התשלום הוא "1% מסכום הם

ברוריה מנדלסון: פדיון הכולל המשולם בכל פעולת פדיון מילוות, ובלבד שסכום התשלום שמשלם מבקש הפדיון לא יפחת מ-21 שקלים חדשים, ובכל מקרה לא יעלה הסכום על 10% מסכום הפדיון הכולל".

ברוריה מנדלסון: המשלם הוא מבקש הפדיון.

ברוריה מנדלסון: ] [קוראת המשך פרט 13: "(ב) מסירת מידע בכתב בנוגע לתעודת מילווה אחת או יותר, למבקש יחיד שלא קיבל הודעת זכאות מבנק ישראל, לרבות עדכון פרטי המבקש לצורך העברתם לבנק ישראל, ובלבד שהציג המבקש את תעודת המילווה - לכל בירור" - התשלום הוא 19.24 שקלים, והמשלם הוא מבקש השירות.

ברוריה מנדלסון: ] (קוראת פרט 14: "אימות חתימה על כתב הצהרה והתחייבות בשל אובדן תעודת מילווה" - התשלום הוא 3.41 שקלים, והמשלם הוא מבקש ההצהרה.

ברוריה מנדלסון: ) (קוראת פרט 15: "העברת סכום מחשבון סילוקים לחשבון סילוקים אחר - בלא תשלום".

ברוריה מנדלסון: ) [קוראת פרט 16: "העברת כספים באמצעות המחאת כסף, ממקל בשירות ביחידת דואר אחת למקבל שירות ביחידת דואר אחרת (מזומן בזמן), בסכומים בשקלים חדשים, כמפורט להלן, לכל העברה - 16.1 עד 1,000 - 17 שקל, 16.2 למעלה מ-1,000 עד 2,000 - 23 שקל, 16.3 למעלה מ-2,000 עד 3,000 - 29 שקל, 16.4 למעלה מ-3,000 עד 4,000 - 35 שקל, 16.5 למעלה -4,000 עד 5,000 - 40 שקל, 16.6 למעלה מ-5,000 עד 6,000 - 46 שקל, 16.7 למעלה מ-6,000 עד -7,000 - 52 שקל, 16.8 למעלה מ-7,000 עד 8,000 - 58 שקל, 16.9 למעלה מ-8,000 עד 9,000 - 64 שקל, 16.10 למעלה מ-9,000 עד 10,000 - 69 שקל".

ברוריה מנדלסון: ]

לאה ורון: כדאי שתאמרי לוועדה שמדובר בתעריף שלא השתנה.

ברוריה מנדלסון: זה תעריף שלא השתנה.

אורן לביאן: זה גם לא עודכן למדד.

משה כחלון: בסדר.

משה כחלון: זה מעודכן אצלי.

משה כחלון: אצלי רשום: אפס.

אורן לביאן: פירטנו במכתב.

לאה ורון: חשוב לומר זאת.

ברוריה מנדלסון: (קוראת פרט 17: "ביטול המחאת כסף או המחאת דואר לפי בקשת השולח - 6.96 שקלים", והמשלם הוא השולח.

ברוריה מנדלסון: )

אורן לביאן: גם זה לא השתנה.

משה כחלון: מטעם משרד התקשורת מונחת לפני טבלה עם הכל: תעריף קיים, תעריף מוצע, הפרש בש"ח והפרש באחוזים.

ברוריה מנדלסון: (קוראת פרט 18: "הארכת תוקף של המחאת כסף או המחאת דואר שפקע תוקפה - 6.96 שקלים", והמשלם הוא מבקש ההעברה.

ברוריה מנדלסון: ) (קוראת פרט 19: "טיפול בהמחאה שלא כובדה - לכל המחאה: 19.1 לעניין המחאה שהופקדה לזכות חשבון והבנק שעליו נמשכה לא כיבדה, למעט בשל פגם טכני שקבע המנהל - 13 שקלים" והמשלם הוא בעל החשבון.

ברוריה מנדלסון: )

דובר: זה תעריף שאנו מעדכנים.

ברוריה מנדלסון: הוא יודע.

ברוריה מנדלסון: (קוראת המשך פרט 19: "19.2 לעניין המחאה משוכה על החברה הבת, והחברה הבת לא כיבדה - 20 שקל", והמשלם הוא בעל החשבון.

ברוריה מנדלסון: )

משה כחלון: מה קרה פה?

משה כחלון: יש פה עליה של 167%, וזה עלה למחיר של 13 שקל.

משה כחלון: טוב, אפשר להמשיך.

ברוריה מנדלסון: בסדר?

דובר: כן.

ברוריה מנדלסון: (קוראת פרט 20: "חקירה על אודות תשלום שנטען עליו ששולם בין תאריכים מסויימים - לכל אחד מן הימים הכלולים בין שני תאריכים - 6.43 שקלים", והמשלם הוא מבקש החקירה.

ברוריה מנדלסון: ) (קוראת פרט 21: "חקירה בדבר גורלה של המחאת כסף - 7.32 שקל", והמשלם הוא מבקש החקירה.

ברוריה מנדלסון: ) (קוראת פרט 22: "חקירה בדבר גורלה של המחאת דואר כמשמעותה בפרט 27 - 7.32 שקלים", והמשלם הוא מבקש החקירה.

ברוריה מנדלסון: )

אורן לביאן: (קורא פרט 23: "איתור ומסירה של מסמך הנוגע לשירותים הכספיים שמקורו סופק קודם לכן למבקש - לכל צילום - 6.43 שקלים", והמשלם הוא מבקש המסמך.

אורן לביאן: ) (קורא פרט 24: "התאמה ממוכנת של פעולות לחיוב בחשבון סילוקים - לכל 10 פעולות - 5.12 שקלים", והמשלם הוא בעל החשבון.

אורן לביאן: ) (קורא פרט 25: "העברת נתונים מהמחאה למאגר מידע ממוכן, לפי בקשת בעל החשבון - לכל 10 המחאות - 5.12 שקלים", והמשלם הוא בעל החשבון.

אורן לביאן: ) (קורא פרט 26: "פנקס המחאות - 7.45 שקלים", והמשלם הוא בעל החשבון.

אורן לביאן: ) כאן אנו מבקשים להוסיף: "הכולל 25 המחאות".

אורן לביאן: אנו מבקשים להוסיף כאן שזה יהיה לכל 25 המחאות, כדי שלא יהיו אחרי זה חילוקי דעות.

ברוריה מנדלסון: פנקס כולל 25 המחאות.

ברוריה מנדלסון: צילמנו מצב קיים.

משה כחלון: אני די רגוע בנוגע להוגנות של חברת הדואר.

אבי הוכמן: הם אמרו קודם שהם לא סומכים עלינו.

ברוריה מנדלסון: לא אמרתי את זה.

אורן לביאן: אנו לא אמרנו את זה.

ברוריה מנדלסון: סליחה אם כך התפרשו דבריי.

ברוריה מנדלסון: הכוונה היתה שלא תהיה תקנה שאפשר לפרשה לכאן ולכאן.

אורן לביאן: בדיוק.

אורן לביאן: אנו גם מצהירים פה שחברת הדואר באמת נהגה לא לגבות- - -

משה כחלון: היא חברה אמינה.

אורן לביאן: [קורא פרט 27: "העברת כספים באמצעות המחאות דואר בסכום נקוב בהתאם לבקשת מקבל השירות (המחאה בנקאית), בסכומים בשקלים חדשים, כמפורט להלן, לכל העברה: 27.1 עד 200 - 6 שקלים, 27.2 למעלה מ-200 עד 500 - 8 שקלים, 27.3 למעלה מ-500 עד 1,000 - 12 שקלים, 27.4 למעלה מ-1,000 עד 2,500 - 14 שקלים, 27.5 למעלה מ-2,500 עד 5,000 - 17 שקלים, 27.6 למעלה מ-5,000 עד 10,000 - 23 שקלים, 27.7 למעלה מ-10,000 - 29 שקלים.

אורן לביאן: ".] (קורא פרט 28: "ביטול המחאה לפי בקשת בעל חשבון - לכל המחאה - 6.49 שקלים", והמשלם הוא בעל החשבון.

אורן לביאן: ) (קורא פרט 29: אימות חתימתו של ערב - 14.21 שקלים", והמשלם הוא מבקש השירות.

אורן לביאן: ) (קורא פרט 30: משלוח מידע או מסמך הנוגע לחשבון במשלוח שאינו רגיל, לפי בקשת בעל החשבון" - התשלום הוא: בשיעור דמי המשלוח, והמשלם הוא בעל החשבון.

אורן לביאן: ) אחזור לפרט 6, ונקריא את הגדרת "תאגיד".

לאה ורון: דיברנו על זה.

לאה ורון: זה משהו שלא היה על שולחן הוועדה.

ברוריה מנדלסון: אנו מבקשים להוסיף רק את ההגדרה הזאת.

ברוריה מנדלסון: אנו מבקשים מיושב-ראש.

איתי עצמון: זו לא רק הגדרה.

איתי עצמון: זה מהותי.

לאה ורון: זה לא "מבקשים".

לאה ורון: זה כרוך בהזמנות של גורמים נוספים.

לאה ורון: זה לא עובד כך.

ברוריה מנדלסון: אנו מצלמים מצב קיים.

ברוריה מנדלסון: אנו לא משיתים פה תשלום על גופים שהיום לא משלמים.

אורן לביאן: אני מנסה להסביר.

אורן לביאן: זה פרט שיכול להתפרש שגם פרטיים וגם לא-פרטיים ישלמו.

אורן לביאן: מה שאנו עשינו הוא שפיצלנו את זה, אחרי ששלחנו- - -

יגאל לוי: המטרה היא להגן על הלקוח הפרטי.

ברוריה מנדלסון: בדיוק.

אורן לביאן: אסביר.

אורן לביאן: כאשר שלחנו את התקנה כתבנו את התקנה כמו שהיא כתובה אליכם עם המחיר 5.33 שקלים.

אורן לביאן: לאחר שאנו בחנו את זה, הבנו שאפשר לפרש את התקנה גם כאפשרות לגבות מהלקוחות הפרטיים.

אורן לביאן: לכן, פיצלנו אותה לשניים ועשינו הגדרת "תאגיד", ואמרנו שזה לא יחול על מי שאינו תאגיד.

משה כחלון: זה כבר נושא משפטי.

משה כחלון: מה עם הנושא של תאגיד?

משה כחלון: אתה צריך להגדיר.

איתי עצמון: יש הגדרה.

איתי עצמון: כפי שהבנתי, מדובר על חברה, שותפות, אגודה שיתופית וכו'.

איתי עצמון: אבל, זה לא תיקון טכני.

איתי עצמון: אמרתם: "להוסיף הגדרה".

איתי עצמון: זה לא להוסיף.

אורן לביאן: לא.

אורן לביאן: זה לצלם את המצב הקיים.

אורן לביאן: האם אקריא את הגדרת "תאגיד"?

דובר: - - -

אורן לביאן: אבל, אדוני, אנו העברנו לכם את זה עוד מזמן.

פרלי שר: היו לנו הערות.

אורן לביאן: אנו התייחסנו להערות.

ברוריה מנדלסון: אתם ביקשתם להוסיף עוד גופים.

ברוריה מנדלסון: שר התקשורת לא רוצה להוסיף עוד גופים--

אורן לביאן: --כמו ועדי עובדים, ואנו ענינו לכם בכתב.

אבי הוכמן: יש לנו מחלוקת בעניין.

אורן לביאן: לא.

אורן לביאן: אין מחלוקת.

אורן לביאן: אנו צילמנו את המצב הקיים.

ברוריה מנדלסון: זה לא משנה העניין של מחלוקת.

ברוריה מנדלסון: שר התקשורת לא מעוניין שיגבו תשלום מוועדי בתים ומכל מיני גופים כאלה.

ברוריה מנדלסון: ככל שהוועדה לא תסכים או לא תרצה להוסיף את ההגדרה הזאת, התוצאה תהיה שיגבו תשלום גם מגופים פרטיים, מוועדי בתים, מגנים וכו'.

משה כחלון: איפה הבעיה?

משה כחלון: בכל זאת, אנו צריכים להשאיר לכם איזה שהוא יתרון של חברה זולה.

משה כחלון: לגבי נושא "תאגיד" - ואחר כך ניגע בעניין ה-50 שקלים - כשאתה בא ואומר שיש 50 אלף לקוחות או אינני יודע כמה לקוחות שיש לכם והרוב פרטיים, האם זה השיקול?

אבי הוכמן: זה חלק מהשיקול.

משה כחלון: כלומר, אתם רוצים לגבות מפרטיים, והם לא רוצים שתגבו מפרטיים.

משה כחלון: אני מדבר באופן ברור.

אבי הוכמן: לא.

אבי הוכמן: אגיד בצורה רחבה, ואגיד בדיוק מה שאתה מתכוון.

אבי הוכמן: אנו חושבים שאסור לנו לתת שום שירות בחינם.

אבי הוכמן: אנו נותנים שורה שלמה של שירותים שהם בחינם, ומישהו צריך לשלם בעדם.

אבי הוכמן: אם, בסופו של דבר, באים הבעלים או בא הרגולטור ואומרים "אני רוצה לתת את זה בחינם" - אני אתן את זה בחינם, אך שמישהו ישלם לי בעד השירות, בעד העבודה.

משה כחלון: הדברים ברורים.

ית תירוש: הם אומרים שזה מצב קיים.

אבי הוכמן: את לא היית כאן בתחילת הדיון ובדיונים הקודמים.

אבי הוכמן: יש דיון שנמשך זמן רב לגבי האיתנות הפיננסית של חברת דואר ישראל ואיך אנו ממלאים את מקורות ההכנסה של חברת דואר ישראל.

אבי הוכמן: לכן, הדיון לא בא רק על הסעיף הזה אלא בנושא הרחב של איך אנו מוצאים עוד מקורות הכנסה לחברת דואר ישראל.

ית תירוש: זו ישיבה בפני עצמה.

דובר: אני רוצה להתייחס.

אבי הוכמן: לא.

אבי הוכמן: זה חלק מהדיון.

ית תירוש: לא.

ית תירוש: כרגע מדובר על סעיף מסויים שמבקשים להגדירו כך שלא יהיה מי שישגה ובטעות יגבה מה שלא גובים היום מפרטיים.

ית תירוש: לכן, הוא אומר: "מבחינת הגדרה, אני אתחום את זה, אמקד את זה ואדגיש את זה".

ית תירוש: אתה אומר: "לא".

ית תירוש: למה?

ית תירוש: "כי יש לנו בכלל בעיות בנושא של הכנסות, ובואו ונפתח את זה לדיון".

ית תירוש: זה בסדר, וזה דיון בפני עצמו.

אבי הוכמן: לא.

ית תירוש: לגופו של פרט 6, האם נכון, כצילום מצב, להגדיר מהו "תאגיד" ואז להבחין בינו לבין גורמים פרטיים?

ית תירוש: וזאת, גם אם לא הייתי בישיבה מתחילתה.

אבי הוכמן: אני אענה.

אבי הוכמן: הדיון הזה - כן.

אבי הוכמן: גם אם עכשיו יש סעיף כזה או אחר, הדיון הזה בא על רקע של הענקת רשת ביטחון - - -

ית תירוש: זו לא היתה השאלה שלי.

אבי הוכמן: אני אענה לך.

אבי הוכמן: זה היה בסיפא, והתחלתי ברישא.

אבי הוכמן: לגבי הרישא של דברייך, גם עם הרצון שלא תהיה שום טעות, אנו נותנים כבר שירות 60 שנה במדינת ישראל ולא טעינו בעניין הזה.

אבי הוכמן: לא נמשיך לטעות בעניין הזה.

אבי הוכמן: אינני מבין את הדחיפות ומה קרה שצריך לעשות את זה בצורה הזאת.

ית תירוש: זו לא דחיפות.

אבי הוכמן: זה לא היה בהצעה המקורית.

ית תירוש: ברור לי שזה לא היה.

ית תירוש: לכן, הם מבקשים להביא זאת כאן.

ית תירוש: אבל, אם זה צילום מצב והרגולטור מגדיר מחדש- - -

אבי הוכמן: אבל, אנו רוצים לבדוק את זה.

אורן לביאן: אבל, אנו נתנו להם שהות - - -

משה כחלון: מה אם תהיה הגדרה לאדם פרטי, ולא למי שאינו תאגיד?

משה כחלון: לעניין חשבון סילוקים למי שאינו תאגיד, אמרנו שזה לא בסדר.

משה כחלון: מה אם ייאמר "פרטי" ולא "שאינו תאגיד"?

פרלי שר: צריך לבדוק את ההשלכות.

ברוך טפר: אני חושב שהפתרון הוא פתרון שיכול להיות טוב, ואז כל הגופים שהם לא פרטיים יצטרכו לשלם עבור שירות.

אבי הוכמן: אבל, הנה, אתה רואה שזה דיון.

אבי הוכמן: זה דיון.

אבי הוכמן: אנו צריכים לשבת על זה.

יגאל לוי: יש כאלה שרוצים להגן עליהם כמו ועדי בתי וגני ילדים, שזה לא פרטיים ואולי כן תרצו, אתם חברי הכנסת, להגן עליהם.

יגאל לוי: זה מה שאורן לביאן מנסה להגיד.

דובר: אני רוצה להגיד גם את הפופוליזם של - - -

לאה ורון: האם להגן מתשלום של 5.33 שקלים?

אורן לביאן: לא.

אורן לביאן: אוי ואבוי.

חיים שמש: מה אתה רוצה?

חיים שמש: שנהיה סעד?! האם כל דבר בחינם?

משה כחלון: מר שמש, אתה מפריע יותר מדי.

אורן לביאן: השינוי הזה הועבר לחברת הדואר ביום ששמנו לב.

לאה ורון: תסבירו לוועדה למה הכוונה.

לאה ורון: מה אתם מבקשים: פטור מ-5.33 שקלים לפרטיים?

לאה ורון: לגני ילדים?

אורן לביאן: לא פטור.

אורן לביאן: עד היום יש תקנה קיימת שלפיה חברת הדואר גובה 5.07 שקלים, ולא 5.33 שקלים, מעסקיים שזה מה שמוגדר כתאגיד.

אורן לביאן: היא איננה גובה מפרטיים.

אורן לביאן: יכול אדם לבוא, לקרוא את התקנה ולומר: "אין הפרדה בין עסקיים לפרטיים.

אורן לביאן: צריך לגבות גם מהפרטיים".

לאה ורון: איזה סכום גובים מהפרטיים?

אורי לביאן: אותו סכום - 5.33 שקלים.

אורי לביאן: אנו לא מסכימים, ולכן כתבנו.

ברוך טפר: ההצעה של יושב-ראש הוועדה פותרת את העניין.

ברוריה מנדלסון: שר התקשורת מתנגד להצעה הזאת.

ברוך טפר: אבל, יש פה את ההצעה של יושב-ראש הוועדה.

משה כחלון: אנו לא מחייבים את הפרטיים.

משה כחלון: כרגע אתה רוצה לפטור את מי שאינו תאגיד, ואתה בא ואומר לי: "אנו דואגים לפרטיים".

משה כחלון: לכן, אני אומר: "בואו ונפטור את הפרטיים" - לא נגדיר ונאמר "מי שאינו תאגיד", אלא "פרטי".

ברוריה מנדלסון: איך נגדיר "פרטי"?

דובר: אז, אנו הצענו את זה.

אבי הוכמן: האם אתה רואה שמפתחים דיון?

אבי הוכמן: !

ברוריה מנדלסון: הם רוצים שפרטי יהיה רק אדם.

דובר: נכון.

ברוריה מנדלסון: שר התקשורת מתנגד לזה.

אורן לביאן: שר התקשורת אמר שהוא רוצה לפטור גם--

ברוריה מנדלסון: --את הועד בית שגם הוא לא יצטרך לשלם וכו'.

ברוך טפר: למה שוועד הבית בשיכון ל' יהיה פטור מהשירותים האלה?

חיים שמש: האם אני יכול להגיד איזו שהיא מלה?! ועד בית זה לא אדם אלא שלושה או חמישה אנשים כלומר זו כבר קבוצה.

משה כחלון: בסדר.

משה כחלון: הסכומים לא גדולים.

משה כחלון: מדובר בחמישה שקלים.

חיים שמש: גובים על זה 5 שקלים.

חיים שמש: מה אתם רוצים?

אבי הוכמן: למה ועד בית ברמת-אביב ג' צריך להיות פטור?

אורן לביאן: זו החלטה של שר התקשורת.

לאה ורון: שימשוך את התקנות.

ברוך טפר: יושב-ראש הוועדה הציע הצעה.

דובר: מה?

דובר: האם לחייב אותם?

יגאל לוי: מהי עמדת היושב-ראש?

משה כחלון: האם אתה יכול להגדיר "פרטיים" אצלך?

ברוך טפר: כן.

פרלי שר: אדם פרטי זה יהיה "אדם".

דובר: יחיד.

דובר: מה ההבדל ביניהם?

ית תירוש: על איזה שירות רוצים לגבות?

אורן לביאן: המשיכה בצ'קים.

ית תירוש: האם ועד בית מושך כסף בצ'ק?

אורן לביאן: הוא נותן צ'ק לספק, והספק דרך הבנק מפקיד את זה.

אורן לביאן: זו משיכה.

אורן לביאן: זה חמישה שקלים.

אורן לביאן: ההפרדה היא נכונה מאד, והיא מצלמת את המצב.

אורן לביאן: זה לא פוגע להם בהכנסות היום.

ברוריה מנדלסון: רוצים מקור הכנסה נוסף.

אורן לביאן: תוספת ההכנסות לא חושבה על זה.

אורן לביאן: היא חושבה על המצב הקיים.

אורן לביאן: אנו כתבנו להם מכתב.

ית תירוש: מי עוד חוץ מוועד בית?

אורן לביאן: אלה יכולים להיות עמותות לילדים וגמ"חים.

אבי הוכמן: אפשר יהיה להגדיר את זה: "אדם ובית-אב", כדי לתת אפשרות למצ שבאים בעל ואשה או משפחה, כדי שזה יהיה ברור.

אבי הוכמן: אבל, זה לא לוועדים.

אורן לביאן: אנו מתעקשים על ההגדרה שלנו, כי זה מתואם עם שר התקשורת במסגרת רשת הביטחון.

ית תירוש: האם היום אתה גובה מוועד בית?

דובר: לא.

ית תירוש: האם אתה גובה היום מגני-ילדים?

ברוך טפר: לא גובים.

ית תירוש: אם כך, תגדירו את זה כך שגם היום ועד בית - - -

אבי הוכמן: זה בדיוק העניין.

אבי הוכמן: התקנות הן על רקע זה שאנו מחפשים מקורות נוספים.

ית תירוש: הבנתי את זה מהרישא ומהסיפא.

אבי הוכמן: אבל, זה גם חלק מהעניין.

ית תירוש: הבנתי.

ית תירוש: זה מה שיציל את בנק הדואר?

ברוריה מנדלסון: כוונת שר התקשורת בתקנה היא לא לתת מקור הכנסה נוסף, ורצינו להעביר את זה.

ברוריה מנדלסון: זו בדיוק הסיבה לכך שבמרכאות "נפל לנו האסימון" אחרי שנשלחו התקנות.

ית תירוש: היושב-ראש, האם אנו היום מנהלים דיון גם על השאלה איך מרחיבים להם את ההכנסות?

אבי הוכמן: זה הרקע.

משה כחלון: לא.

משה כחלון: אבל, יש פה איזו שהיא פרצה.

דוברת: לא.

ית תירוש: כן או לא? מה?

ית תירוש: את עושה לי תנועה של "כן".

לאה ורון: התשובה היא: כן.

ית תירוש: לא.

ית תירוש: הוא, היועץ המשפטי, אמר לי "לא".

דובר: לא בסעיף הזה.

איתי עצמון: לא.

איתי עצמון: התקנות - - -

אבי הוכמן: התקנות הן אמצעי בשביל הדיון הזה.

לאה ורון: ודאי שכן.

ית תירוש: חברים, אני פה גם כדי להצביע, ואני רוצה להצביע הגיונית.

ית תירוש: אם אנו בשביל התקנות והתקנות משקפות מצב נתון, ואני שאלתי וקיבלתי תשובה שהיום ועד בית וגני-ילדים לא משלמים - תמצאו אתם, משרד התקשורת, את ההגדרה ולא הם, הדואר, איך אתם מצלמים את המצב בהגדרה ופוטרים את מי שהיה פטור עד היום.

אבי הוכמן: אנו צילמנו.

ית תירוש: לא סומכים עליכם, בסדר?

אבי הוכמן: אני חושב שיש טעות יסודית.

אבי הוכמן: התקנות לא מתארות מצב קיים.

ית תירוש: לעניין אחר, הרישא והסיפא, אם יש דיון היום איך להרחיב את ההכנסות, בואו ונדון.

ית תירוש: אבל, אני מבינה שזה לא הדיון.

אבי הוכמן: חברת-הכנסת תירוש, התקנות לא מתארות מצב קיים.

ית תירוש: לא.

ית תירוש: אני מדברת על פרט 6.

אבי הוכמן: אבל, כל התקנות האלה.

אבי הוכמן: פרט 6 לא עומד בפני עצמו.

אבי הוכמן: כל התקנות משנות מצב קיים בגלל הצורך למצוא מקורות הכנסה לחברת הדואר.

ית תירוש: יש יושב-ראש שיודע מהי מטרת הישיבה.

אורן לביאן: רבותי, לא מהסעיף הזה.

אורן לביאן: אנו גם כתבנו להם מכתב שזה לחישובנו מגדיל את תוספת ההכנסות של כ-20 מליון שקל.

משה כחלון: חבר'ה, את מי אתם רוצים לפטור?

אורן לביאן: את הפרטיים, את מי שהיו פטורים עד היום לאורך שנים רבות.

אורן לביאן: אלה פרטיים וועדי בתים, ואלה אנשים פרטיים.

יגאל לוי: אדוני היושב-ראש, את מי שאתה רוצה לפטור.

ברוך טפר: משמעות הצעת משרד התקשורת היא, ש-300 אלף בעלי חשבון, שמקבלים מאיתנו שירותים רבים בחינם, ימשיכו לקבל בחינם את כל שירותי עובר ושב, המוקד, המענה הטלפוני ושליחת הדואר.

ברוך טפר: כל זה ינתן בחינם.

ברוך טפר: תנו לזה מענה.

אורן לביאן: אני חוזר ואומר את עמדת שר התקשורת.

אורן לביאן: שר התקשורת בחן, והוא החליט להעלות חלק מהתעריפים לפרטיים וחלק גדול הוא החליט להותירם על כנם.

ברוך טפר: לכן, יש כאן דיון בוועדה.

אורן לביאן: זו החלטה של השר.

חיים שמש: היתה גם החלטה שתתנו כסף.

חיים שמש: עד היום לא קיבלנו אגורה.

אורן לביאן: התקנות האלה נותנות 20 מליון שקל, ובמסגרת ההתחייבות עודכנו לכם התעריפים של דואר אויר ותמלוגים.

אבי הוכמן: תגיד את המשפט, את המלה האחרונה.

אבי הוכמן: אמרת: תמלוגים?

אבי הוכמן: אני מציע שתדבר עם חשבת המשרד שלך על המכתב שהיא הוציאה לי בעניין.

אבי הוכמן: אני מבקש מכם: אל תתנו כאן נתונים לא מדוייקים.

אבי הוכמן: כאשר אני מקבל מכתב מחשבת שלכם על תמלוגים שהיא מאיימת עלי גם שהיא תנקוט בצעדים, לפחות שתהיו מתאומים.

אורן לביאן: היא אומרת לכם שאתם צריכים לשלם, כי אתם לא משלמים.

אבי הוכמן: אל תגידו סתם דברים.

אורן לביאן: אני לא אומר סתם דברים.

אורן לביאן: אני אומר שאתם לא משלמים.

אורן לביאן: בגלל זה קיבלתם מכתב.

משה כחלון: נושא תמלוגים יהיה בדיון הבא, וזה אחרי הבחירות.

לאה ורון: התשלום עליו מדובר היה 5.07 שקלים, וזה עולה ל-5.33 שקלים.

איתי עצמון: בעצם, הנוסח היום חל על כולם.

דובר: כן.

איתי עצמון: המצב המשפטי היום בתקנות שאתם מבקשים לבטל, בפרט 4 בתוספת ב' לתוספת - מדובר על חיוב חשבון סילוקים לפי המחאה משוכה על החברה הבת הניתנת לפרעון במזומן - 5.07 שקלים.

איתי עצמון: אין שם אבחנה.

איתי עצמון: למה עכשיו אתם מבקשים לעשות את האבחנה?

אורן לביאן: בפועל, חברת הדואר גבתה מהגופים העסקיים על התקנה הזאת ולא מהפרטיים.

אורן לביאן: זה מה שהיא עשתה.

איתי עצמון: האם זה מעין תורה שבעל-פה שלא כתובה בתקנות?

ברוריה מנדלסון: כן.

אורן לביאן: כן.

אורן לביאן: ואז, אנו היום אומרים: מדובר בחברה, ואנו רוצים להבהיר זאת כדי שלא תהיה מחלוקת.

משה כחלון: כפי הנראה, זה לא יאושר היום.

משה כחלון: אני רוצה לבדוק אפשרות לדון פעם נוספת בנושא ה-50 שקלים של פתיחת חשבון, כדי שנוכל לאשר לכם את כל היתר, כדי שם הדואר יוכל לעמוד.

משה כחלון: מדובר בסעיף 1.

משה כחלון: כיום מי שפותח חשבו בבנק הדואר לא משלם שום דבר, אלא מגיע ופותח חשבון.

משה כחלון: היו פה טענות שאנשים פותחים וסוגרים חשבונות ומנצלים זאת, ולכן הם רוצים לגבות דמי רצינות של 50 שקל.

משה כחלון: זה בסדר, וזה רעיון טוב.

ית תירוש: מה הם דמי רצינות?

ית תירוש: נניח שאני באמת רוצה ולאחר יום התחרטתי?

משה כחלון: אז, הלכו 50 שקל.

ית תירוש: מה הם ה-50 שקל?

ית תירוש: האם זה לשלושה חודשים או לחצי שנה?

ית תירוש: מה זה מחייב אותי?

ית תירוש: מהי הרצינות?

איתי עצמון: זה תשלום חד-פעמי.

אורן לביאן: זה בא לשקף את העלויות של פתיחת חשבון .

אורן לביאן: אני רוצה להגיד לחברי הוועדה: לא לשכוח שאין דמי ניהול.

משה כחלון: אולי נחשוב פה על משהו אחר.

משה כחלון: אולי שישלמו את זה, כפי שרמזה חברת-הכנסת תירוש, מספר פעמים: חצי שנה, שנה או 5 שקלים לחודש לשנה וזה יהיה 60 שקלים.

יגאל לוי: האם אתה אומר לפרוש את זה?

משה כחלון: לפרוש את זה.

משה כחלון: אנשים פשוט לא יגיעו לפתוח חשבונות.

משה כחלון: אם הוא באמת עזב אחרי חצי שנה, הוא שילם 30 שקל.

אורן לביאן: כשאנו עשינו זאת, חשבנו על זה.

דובר: בעצם, זה דמי ניהול.

אורן לביאן: כשאנו תמחרנו זאת, גם חשבנו על האפשרות הזאת.

אורן לביאן: יחד עם זאת חשבנו, בגלל השימוש לרעה, לחייב את האנשים פעם אחת ב-50 שקלים.

משה כחלון: לא יהיו לך לקוחות.

אורן לביאן: מי שבא לנהל חשבון, תחשבו לאורך שנים מהי העלות.

אורן לביאן: היא זניחה מאד, במיוחד לעומת הבנקים האחרים.

משה כחלון: אני חושש שאנשים לא יבואו לפתוח חשבון.

משה כחלון: אם צריך לשלם 50 שקל, אנשים לא יבואו.

אבי הוכמן: אני בודק את עצמי מול המתחרים, והמתחרים לא גובים עבור פתיחת חשבון.

משה כחלון: ודאי.

אבי הוכמן: הם גובים דמי ניהול.

אבי הוכמן: עמדתנו בדיון שלא התקיים ולא קיבלתם בסופו של דבר היה כן להשית דמי ניהול - אומנם דמי ניהול מזעריים על הלקוח ולא על דמי רצינות כמו שאתם קוראים לזה.

אבי הוכמן: בעולם העסקי אני לא מבין מה הם דמי רצינות על פתיחת חשבון.

אורן לביאן: אכן מנכ"ל חברת הדואר צודק.

אורן לביאן: עמדתם היתה לגבות דמי ניהול.

אורן לביאן: הסוגיה הזאת נבחנה ע"י שר התקשורת, ושר התקשורת מתנגד לגבות דמי ניהול.

אורן לביאן: יחד עם זאת, שר התקשורת מודע לעלויות שיש לחברת הדואר וכן לשימוש לרעה בזה שלא משלמים דמי ניהול או שלא משלמים על פתיחת חשבון.

אורן לביאן: ישבנו ובחנו את העלויות של פתיחת חשבון, והחלטנו לגבות סכום חד-פעמי של 50 שקלים.

משה כחלון: האם לא חשבתם שזה כמעט גזר-דין מוות?

משה כחלון: אנשים לא יגיעו.

משה כחלון: מי מגיע לפתוח חשבון בבנק הדואר?

משה כחלון: אנשים שמנסים לחסוך ולהוזיל את העלויות שלהם למינימום ולשם כך הם מוכנים גם לעמוד בתור.

אורן לביאן: אני חושב שאדם שרוצה לחסוך שיבוא ויראה את האלטרנטיבה הזאת ישלם את זה.

משה כחלון: אבל, אתם תמיד עושים את החשבונות של אחרים.

משה כחלון: אדם שצריך לשלם מראש 50 שקלים הוא לא יפתח חשבון.

משה כחלון: אני חושב שאתם צריכים לחשוב על זה.

אורן לביאן: היושב-ראש, שוב אני רוצה להדגיש שפתיחת חשבון וניהול חשבון כרוכים בעלויות גבוהות מאד לחברת הדואר.

משה כחלון: אני רוצה לעזור לדואר, אבל ההבדל בינינו הוא בתפיסה.

אורן לביאן: זה איזון.

אורן לביאן: אנו מצאנו איזון ראוי מאד, על מנת לשמור על המטרות החברתיות של בנק הדואר ולא לחייב דמי ניהול.

אורן לביאן: יחד עם זאת, אנו לא רוצים שיבוא אדם ויפתח חשבון ויסגור ויפתח ויסגור.

לאה ורון: האם המטרות החברתיות נכונות רק לשלב שאחרי פתיחת חשבון?

ית תירוש: למה שיסגור אם כל כך טוב שם, מקבלים יחס ולא משלמים שום דבר?

אורן לביאן: אני לא יודע.

אורן לביאן: אני יודע עובדות.

אורן לביאן: יש 50 אלף שנפתחים ו-30 אלף שנסגרים.

ית תירוש: אני לא יודעת.

ית תירוש: תאמין לי שאתה צעיר מדי כדי לדעת עובדות.

ית תירוש: אני הייתי שומעת להם.

יגאל לוי: נראה לי שאתם לא מדברים באותה שפה.

יגאל לוי: הוכמן, שאלה לי אליך.

אבי הוכמן: לא קוראים לי "הוכמן".

אבי הוכמן: יש לי שם אחר: אבי.

יגאל לוי: מנכ"ל חברת דואר ישראל.

אבי הוכמן: גם לא זה.

יגאל לוי: אני חושב שאתם לא אומרים בדיוק את אותו דבר.

יגאל לוי: אתה בונה על זה שתקבל דמי ניהול, ולכן אתה מוכן להתנגד לדמי פתיחה של 50 שקלים.

יגאל לוי: יש לי תחושה שגם לגבי דמי ניהול תהיה לך בעיה בוועדה הזאת.

יגאל לוי: לכן, כאשר עומדים בפניך לא דמי ניהול או פתיחת חשבון, בהנחה שעמדת שר התקשורת לא תתקבל פה, ולא תקבל דמי ניהול - האם אתה בעד ה-50 שקלים?

אבי הוכמן: אני לא בונה, ואני לא בנאי, ואני מציע שההתבטאות תהיה בהתאם.

אבי הוכמן: שאל אותי יושב-ראש הוועדה, ואני עניתי בצורה מאד ברורה וזה לא ניתן לפרשנות.

אבי הוכמן: הוא שאל אותי האם אני בעד הסעיף הזה, ואמרתי שאני נגד הסעיף הזה.

משה כחלון: האם אתם מוכנים לפרוש את זה למספר חודשים?

דובר: כן.

משה כחלון: לא במסגרת דמי ניהול.

משה כחלון: תקרא לזה מה שאתה רוצה.

דובר: אם חברת הדואר לא תתנגד לזה, אנו מסכימים.

דובר: אנו רוצים לשמוע את חברת הדואר.

דובר: תלוי בחברת הדואר.

יגאל לוי: צריך שההצעה שלך תהיה ברורה, שזה לא מדבר על דמי ניהול, כלומר שיהיה ברור למה היושב-ראש מתכוון.

משה כחלון: יש פה בעיה בטרמינולוגיה.

אבי הוכמן: האם אתם מוכנים לקבל את הצעת היושב-ראש לפרוש את דמי הרצינות?

דובר: כן.

ית תירוש: תקרא לזה: דמי רצינות.

אבי הוכמן: לפרוש את דמי הרצינות כמו שהוא הציע: ל-5 שקלים ל-12 חודש?

אורן לביאן: אני רוצה להסביר.

אורן לביאן: במסגרת 36 מליון השקל נכנסת גם פתיחת חשבון.

אורן לביאן: אם אנו נוריד, הם ירצו במקום אחר.

אורן לביאן: אין לנו מקום אחר.

אבי הוכמן: מר לביאן, שאלת אותי.

אבי הוכמן: אני מקבל את הצעת היושב-ראש לפרוש את דמי הרצינות ל-12 תשלומים ב-5 שקלים בחודש.

דובר: אני חושב שהוא מציע שישה שקלים.

ברוריה מנדלסון: תעשו את זה חמישה שקלים, כדי שזה יהיה עגול.

דובר: תעשו זאת חמישה או עשרה שקלים לחודש לפחות.

אבי הוכמן: אני קיבלתי את הצעת היושב-ראש, ואני לא מתווכח.

משה כחלון: דרך אגב, אני רוצה לומר לך שזה גם מגדיל להם את ההכנסות.

משה כחלון: אני מניח שאתה גם רוצה.

משה כחלון: אתה תקבל פה 60 שקלים בחודש ולא 50 שקלים.

אורן לביאן: לא.

אורן לביאן: 50 שקלים במשך חמישה חודשים - 10 שקלים לחודש.

אורן לביאן: זה בסדר.

אבי הוכמן: היושב ראש הציע.

אבי הוכמן: קיבלתי את הצעת היושב-ראש.

אסף כהן: אנחנו צריכים לבוא אחרי חצי שנה ולראות מה היה והאם זה יתפרש ליותר מששה תשלומים.

אסף כהן: יש פה רק בעיה אחת.

אסף כהן: - - -

אבי הוכמן: להפך.

אבי הוכמן: אני נותן לו incentive להיות איתי 12 חודשים.

אורן לביאן: השרים היו צריכים לעדכן את התעריפים כך שזה יגיע ל-36 מליון שקל.

אורן לביאן: אם אני זוכר נכון, פתיחת חשבון אמורה להביא לחברת הדואר כשני מליוני שקלים הכנסות.

אורן לביאן: אם נפרוש את זה, יהיו חסרות לנו הכנסות.

משה כחלון: האם לקחתם בחשבון שמספר החשבונות יירד?

אבי הוכמן: לביאן, גם כך היה חסר.

דובר: לא.

משה כחלון: כשאתה מגיע לסופרמרקט ונתנו לך שקית בחנם ואחר כך ב-50 שקלים, האם אתה חושב שאתה תקנה?

משה כחלון: !

אורן לביאן: אני עונה לשאלה.

אורן לביאן: אנו סיכמנו איתם שלגבי גמישות הביקוש אנו נבחן אותה לאחר חצי שנה, ואז נראה.

אבי הוכמן: כן, נחלק את זה ל-12 חודש.

ית תירוש: יש לנו שיקול דעת שלנו.

דובר: אבל, אפשר לשישה תשלומים.

ית תירוש: לא.

ית תירוש: שנה.

יגאל לוי: קבענו בעוד חצי שנה לראות כמה כסף ייכנס בפועל.

יגאל לוי: קבענו בתחילת השנה בעוד חצי שנה לבדוק כמה כסף נכנס בפועל.

אבי הוכמן: העניין הוא שזה לא רק כסף.

ית תירוש: מי שנמצא שנה ימשיך.

ית תירוש: בשנה הראשונה אתה משלם 5 שקלים על החשבון- - -

יגאל לוי: גברתי, צריך שזה לא יהיה בשנה השניה.

יגאל לוי: צריך לצמצם את התקופה, כדי שיהיה ברור שאין תשלום.

יגאל לוי: זו דינמיקה של החיים.

דובר: זה גם כרוך במערך גבייה.

ברוריה מנדלסון: האם חברת הדואר תביא מערך גבייה כזה מסובך בשביל חמישה שקלים?

אבי הוכמן: אין כאן מערך.

אבי הוכמן: המערכת קיימת.

אבי הוכמן: אני גובה בחשבון פעם בחודש.

אבי הוכמן: זה תכנות פעם אחת של המחשב, וזה לא משנה אם אני גובה זאת פעם אחת או ב-12 תשלומים.

אבי הוכמן: המתכנת שיושב לכתוב את הפרוצדורה הזאת עושה זאת באותה הזדמנות.

משה כחלון: זה 10 תשלומים, כי הם מתנגדים ל-60 שקל.

ית תירוש: הם לא רוצים שנה, כדי שלא יתפרש מזה שזה כל שנה.

דובר: דמי ניהול.

אבי הוכמן: עשרה חודשים.

משה כחלון: סיכמנו: עשרה חודשים.

ברוריה מנדלסון: זה חד-פעמי.

משה כחלון: ודאי.

משה כחלון: זה חד-פעמי.

ית תירוש: עשרה חודשים ראשונים.

איתי עצמון: האם זה תשלום חד-פעמי הפרוש על פני עשרה חודשים?

ברוריה מנדלסון: כן.

ברוריה מנדלסון: זה מה שאני אתקן.

דובר: מה אם אחרי חודשיים אדם עזב?

ית תירוש: אז, הוא שילם לכם 10 שקלים ועזב.

ית תירוש: הוא לא יעזוב.

יגאל לוי: האם זו הכוונה שלכם?

יגאל לוי: אני לא חושב.

משה כחלון: כרגע, הוא לא משלם כלום.

משה כחלון: ברגע שהוא כבר התחיל לשלם, הוא כבר לא יסגור.

משה כחלון: מצד שני, לא יפתחו אצלך חשבונות.

אבי הוכמן: אדוני היושב-ראש, אני מקבל מה שאמרת.

ית תירוש: הוא שאל, ועניתי לו.

ית תירוש: זה לא משנה.

ית תירוש: למה שאנשים יעזבו?

ית תירוש: אני לא מבינה אתכם.

ית תירוש: לא בא לי להוציא 50 שקלים, ואם זה יהיה אנשים לא יבואו.

ית תירוש: אם תגיד תשלום חד פעמי של 10 שקלים, זה בסדר.

אבי הוכמן: אדוני היושב-ראש, אני מקבל את מה שאתה אומר.

ית תירוש: הם לא יעשו חשבון שב-on-line, במצטבר, הם יחסכו את הכסף הזה.

ית תירוש: אם באופן מיידי אתה מוציא 50 שקלים, יש אנשים שזה קשה להם.

משה כחלון: יש לנו פה את עניין התוקף.

לאה ורון: עורכת-הדין מנדלסון, נשאר סעיף 3 לגבי התוקף.

משה כחלון: כל התקנות מאושרות, כמובן, בכפוף לשינויים שדיברנו עליהם, כולל התיקון האחרון שייגבו ה-50 שקלים ב-5 שקלים במשך עשרה חודשים --

לאה ורון: --עבור פתיחת חשבון.

איתי עצמון: וכן גם הגדרת תאגיד.

יגאל לוי: זה תשלום חד-פעמי.

ברוריה מנדלסון: כן.

ברוריה מנדלסון: מה עם פרט 6?

משה כחלון: פרט 6 - אני עדיין לא - - -

ברוריה מנדלסון: האם הוא אושר בנוסח המקורי או לא?

דובר: לא.

דובר: זה ישית על הפרטיים.

דובר: חברי-הכנסת צריכים לדעת את זה.

ית תירוש: הוא אומר שהוא משית על הפרטיים, אם זה לא יהיה במפורש.

ברוריה מנדלסון: מה מאושר בתקנה 6?

לאה ורון: האם אתם רוצים לדבר על התחילה ועל התוקף?

אורן לביאן: תחילה, מאחר ומדובר בייקור תעריפים אפילו חלקיים, אנו מבקשים שחברת הדואר תפרסם מודעה לציבור.

אורן לביאן: לכן, אנו רוצים לתת להם זמן ולשמוע אותם כמה זמן דרוש להם.

משה כחלון: כמה זמן לוקח להתעדכן?

אבי הוכמן: אנו יכולים לעשות זאת באופן מיידי.

אבי הוכמן: היות וזה כבר היה צריך להתבצע מזמן - כמו שאמרתי, פעם אחת זה היה 1 לינואר 2008, ופעם שניה זה היה 1 בספטמבר 2008 - אנו ערוכים ואנו נפרסם הודעה מיידית בעיתון.

ברוריה מנדלסון: אם כך, האם נכתוב: 16 בנובמבר?

אבי הוכמן: אפשר להחיל את זה מה-2 בנובמבר.

אבי הוכמן: היושב-ראש, אם זה לא ה-2 בנובמבר, אז זה ה-1 בדצמבר, כי אני לא יכול להפעיל זאת באמצע החודש.

אבי הוכמן: אנו מבקשים למרות הכל, כי גם כך נגרם לנו נזק, שזה יוחל מה-2 בנובמבר.

משה כחלון: ה-2 בנובמבר זה מוקדם.

אבי הוכמן: אלה השיחות שהם ניהלו בעניין - שזה יהיה ה-2 בנובמבר.

ברוריה מנדלסון: זה לא השיחות.

ברוריה מנדלסון: זה בעייתי.

ברוריה מנדלסון: אני לא בטוחה שטכנית נוכל לשלוח זאת לפרסום ולהבטיח שזה יתפרסם.

משה כחלון: גם השר צריך לאשר את זה - לא?

אורן לביאן: לא.

אורן לביאן: השר אישר.

ברוריה מנדלסון: הוא צריך לחתום.

ברוריה מנדלסון: הוא אישר.

משה כחלון: האם מפה זה חוזר עוד לשר?

אורן לביאן: לנו, כמשרד התקשורת, חשוב שהציבור יידע מראש ויהיה לו זמן.

אבי הוכמן: אדוני היושב-ראש, עשינו את זה - ואני קצת מופתע ממשרד התקשורת - גם במצבים שהגענו ב-31 בחודש לסוף החודש, ובלילה ולמחרת בבוקר, ולא נפלו ההרים ולא התמוטט שום דבר, ולא קרה שום דבר.

אבי הוכמן: אני מודה לכם על ההתחשבות.

ברוריה מנדלסון: במקרים האלה שציינת אלה היו תקנות של שורה וחצי שהארכנו את תוקפה של הוראת השעה.

אבי הוכמן: לא תמיד.

ברוריה מנדלסון: אני צריכה לתאם מול הרשומות ולראות שניתן לפרסם את התקנות האלה תוך יומיים.

פרלי שר: היום ה-28 באוקטובר.

ברוריה מנדלסון: נכון.

ברוריה מנדלסון: נשארו יומיים.

פרלי שר: האם הנוסח לא נמצא שם?

משה כחלון: אבי הוכמן, אדוני המנכ"ל, איך אני מבטיח שאני לא מחמיר את המצב?

משה כחלון: אני חוזר כרגע לפרט 6.

לאה ורון: מה סוכם לגבי סעיף 3?

איתי עצמון: מהי התחילה?

משה כחלון: הם רוצים את ה-2 בנובמבר.

אבי הוכמן: אם זה החשש, הרי אמרתי את זה באחד הטיעונים.

אבי הוכמן: הרי כך נהגנו ולא שינו את התקנות ולא היה חשש, ועשינו זאת במשך X שנים ולא קרה כלום.

אבי הוכמן: תשאירו את המצב כמו שהוא.

אבי הוכמן: אל תשנו.

אורן לביאן: היושב-ראש, אני רוצה לתקן את מנכ"ל חברת הדואר.

אורן לביאן: אם אינני טועה בסביבות נובמבר 2006 חברת הדואר התחילה לגבות מלקוחות פרטיים שמשכו כסף בצ'קים חמישה שקלים גם בגלל פרשנות.

אבי הוכמן: על-פי התקנות ולא על-פי פרשנות.

אבי הוכמן: אתה מטעה את הוועדה.

אורן לביאן: אתה מפריע לי.

אורן לביאן: תן לסיים את הדיבור.

אורן לביאן: היתה תקנה מספר 4, שבה כתוב: "חיוב חשבון סילוקים לפי המחאה המשוכה על החברה הבת הניתנת לפרעון במזומן".

אורן לביאן: חברת הדואר ורשות הדואר דאז ובנק הדואר נהגו לחייב את הלקוחות העסקיים ולא לחייב את הפרטיים.

אורן לביאן: יום אחד נודע, בסביבות נובמבר 2006, למשרד התקשורת נודע שגם משיכה בצ'ק של אדם פרטי שבא לדלפק ומושך כסף מחשבונו מחייבים בחמישה שקלים.

אורן לביאן: העלינו את תשומת לבו של השר והסתכלנו על התקנה הזאת, ויש סיכום, ככל שאני יודע בין מנכ"ל חברת הדואר ושר התקשורת לא לגבות.

אורן לביאן: לכן, אנו גם עשינו את השינויים האלה על מנת לקבע את המצב.

אבי הוכמן: אני מצר שאתה מעלה את זה, כי אני אצטרך להגיד שהבקשה של המשרד ושל השר לא היתה חוקית.

אבי הוכמן: אני מציע שתמשוך את דבריך בעניין הזה.

ברוריה מנדלסון: אם כך הם פני הדברים, אז ברור לך שחייבים להבין- - -

יגאל לוי: אנחנו נתנו פתרון.

אבי הוכמן: אני מציע לך למשוך את דבריך בעניין הזה כי אתה מביך את השר שלך.

יגאל לוי: אבי הוכמן, נהפוך הוא.

יגאל לוי: אפשר להתערב כדי למנוע את הפגיעה בלקוח הפרטי.

אבי הוכמן: זה מה שאני אומר.

אבי הוכמן: זה היה בסיכום.

אבי הוכמן: אתם מביכים את השר שלכם, כי להנחיה הזאת לא היה תוקף חוקי.

אבי הוכמן: אתם רוצים?

אבי הוכמן: - תמשיכו.

יגאל לוי: זה היה בסיכום איתךָ.

אורן לביאן: אני לא יודע אם לגבייה היה תוקף חוקי.

אורן לביאן: אני בדקתי את זה גם לעומק.

אבי הוכמן: אני חושב שאתם עושים עוול לשר שלכם.

יגאל לוי: אין לךָ כוונה לגבות.

יגאל לוי: אז, מה הבעיה פה?

משה כחלון: נציג האוצר, האם שר האוצר חתם על התקנות?

דובר: שר האוצר מסכים לנוסח החדש.

דובר: השר חתם על הנוסח הקודם, ואנו מסכימים לתיקונים כפי שמשרד התקשורת הציע אותם בתיאום גם עם לשכת השר שלנו.

איתי עצמון: הוא הסכים, ובלבד שההסדר הוא כהוראת שעה.

אורן לביאן: וזאת, לשנתיים.

ית תירוש: האם מפרטיים גביתם עד היום איזה שהוא סכום?

משה כחלון: הוא אומר שלא.

ית תירוש: לא את ה-5.07 שקלים ולא את 5.37 שקלים?

ית תירוש: אז צריך להשאיר את זה כפי שזה.

ית תירוש: תמצא את הנוסח.

משה כחלון: ברוך ויצמן, בבקשה.

ברוך ויצמן: ראשית, אני רוצה להיכנס לנושא של רשת הביטחון.

ברוך ויצמן: כפי שהזכיר המנכ"ל, רשת הביטחון היתה אמורה להתחיל מה-1 בינואר 2008.

ברוך ויצמן: יש היום השלכות לאי-יישום רשת הביטחון בזמנה על חברת דואר ישראל.

ברוך ויצמן: אני מודיע כאן שהעובדים לא ישלמו מחיר, ועל המדינה למצוא מקורות לכיסוי הגרעון של חברת דואר ישראל שקיים היום בחברה.

ברוך ויצמן: שנית, אני מבקש לבחון בנקודת זמן את ההכנסות בפועל של רשת הביטחון, אם זה 36 מליון שקל והאם בכלל מגיעים לתקרה הזאת.

ית תירוש: לא הבנתי.

ית תירוש: האם קיצצו לכם?

ברוך ויצמן: אנחנו לא יודעים מה ההכנסות האלה מרשת הביטחון.

ברוך ויצמן: אנחנו רואים עכשיו 5 שקלים, 4 שקלים, 36 מליון שקל.

ברוך ויצמן: אני לא רואה את זה באופק.

יגאל לוי: המשרד קבע נקודת בדיקה כמה כסף בפועל יגיע אליהם.

ברוך ויצמן: אני מבקש להבהיר ולהסביר.

ברוך ויצמן: היום אנו רואים שרשת הביטחון ממש מקרטעת.

ברוך ויצמן: זו לא רשת ביטחון שאנו חשבנו עליה.

ברוך ויצמן: אני חושב שרשת הביטחון לא עונה על הצרכים האמיתיים של חברת הדואר וגם לא נגיע ל-36 מליון שקל.

ברוך ויצמן: קיימת מחלוקת היום גם לשתי תפיסות: של משרד התקשורת ושל ההנהלה.

ית תירוש: האם יש מחוייבות ל-36 מליון שקל?

ית תירוש: נשמע איפה זה עומד.

ברוך ויצמן: כן.

ברוך ויצמן: אני מבקש, שהעובדים לא ישאו בנטל הזה ושהמדינה תישא בגרעון הזה וימצאו מקורות לכיסוי הגרעון שקיים היום.

ברוך ויצמן: בנוסף, אני מבקש נקודת זמן לבחון את ההכנסות בפועל בחברה.

יגאל לוי: דיברנו על זה.

יגאל לוי: זה כתוב.

משה כחלון: על זה נאמר פה שתוך חצי שנה יבדקו.

יגאל לוי: אנו יכולים להגיע לכך שזה יהיה ב-2 בנובמבר.

משה כחלון: מצויין.

אבי הוכמן: אני מודה לכם.

אבי הוכמן: אין דבר העומד בפני הרצון.

ית תירוש: "אין דבר העומד בפני הרצון" - זה טיעון מנצח.

לאה ורון: האם תחילתן של התקנות תהיה ביום 2 בנובמבר?

לאה ורון: עד איזה תאריך זה?

ברוריה מנדלסון: כן.

ברוריה מנדלסון: זה לשנתיים.

ברוריה מנדלסון: זה עד ה-2 בנובמבר 2010.

אורן לביאן: אתם תפרסמו הודעה לציבור.

משה כחלון: ודאי.

אבי הוכמן: אמרתי כרגע.

משה כחלון: פרט 6 נשאר כמו שהוא.

ברוריה מנדלסון: האם הוא נשאר כפי שהוא?

דובר: עם התיקון שלנו?

משה כחלון: לא.

משה כחלון: לא בתיקון.

אורן לביאן: זה יחייב את הפרטיים.

אבי הוכמן: אנו לא נחייב את הפרטיים.

משה כחלון: הוא אומר שהוא לא מחייב את הפרטיים.

ברוריה מנדלסון: אם לא תחייבו את הפרטיים, למה משנה לכם התיקון?

אבי הוכמן: אני רוצה להבין את זה.

יגאל לוי: אולי תבהיר למה אתה מתכוון כדי שזה יהיה ברור ושהוא לא יפרש זאת אחר כך.

משה כחלון: אדוני מנכ"ל חברת הדואר, אני מבקש לפרוטוקול להיות בטוח שהפרטיים לא משלמים את זה.

משה כחלון: אני ארצה לשמוע זאת ממך כדי שזה ייכנס לפרוטוקול.

משה כחלון: כפי שנאמר עד כאן, זו היתה תורה שבעל-פה ותמשיך התורה שבעל-פה.

משה כחלון: דעתי תהיה נוחה, אם אני אשמע את זה ממנכ"ל בנק הדואר.

משה כחלון: אם תהיינה בעיות ואתם עולים על זה, הכנסת קיימת ובעוד שלושה חודשים היא תחזור לפעילות ואפשר יהיה לתקן את זה.

משה כחלון: זה לא סוף העולם.

אורן לביאן: תיקוני הנוסח שמביאים הם מאד בסדר.

אורן לביאן: לא כדאי להיכנס לזה.

לאה ורון: עם כל הכבוד, לא מדובר בתיקון נוסח.

לאה ורון: יש לכם קשר טוב עם הוועדה, ויכולתם לפנות מבעוד מועד לוועדה ולא כך בבקשה.

אבי הוכמן: אדוני היושב ראש, התחייבתי.

משה כחלון: הוא מתחייב.

משה כחלון: קיבלנו פה התחייבות ממנכ"ל חברת הדואר שהפרטיים לא ישלמו.

אורן לביאן: המצב הנוהג כיום.

דובר: לפרטיים יש הגדרה.

משה כחלון: המצב הנוכחי.

אורן לביאן: זה גם ועדי בתים.

דובר: האם המצב הנוהג ימשיך?

אורן לביאן: המצב הנוהג.

אורן לביאן: זה לא רק פרטיים.

אורן לביאן: אלה גם ועדי בתים וכו'.

יגאל לוי: האם הוא מוכן להצהיר שהמצב הנוהג ימשיך?

חיים שמש: מה אתם דואגים לוועדים?

אבי הוכמן: המצב הנוכחי ימשיך ויהיה.

משה כחלון: מצויין.

משה כחלון: בא לציון גואל.

משה כחלון: המצב הנוכחי ממשיך, ויש כאן התחייבות של מנכ"ל חברת הדואר.

משה כחלון: אני מבקש מחברת-הכנסת תירוש להצביע.

משה כחלון: אנו מדברים על כך שהתקנות תיכנסנה לתוקף ב-2 בנובמבר 2008 --

לאה ורון: --ותוקפן יהיה עד ה-1 בנובמבר 2010.

ברוריה מנדלסון: זה לשנתיים.

ברוריה מנדלסון: זה עד ה-1 בנובמבר.

משה כחלון: זה עד נובמבר 2010.

אבי הוכמן: תבדקו שזה לא יוצא בשבת.

ברוריה מנדלסון: ה-2 בנובמבר - לא.

לאה ורון: רבותי, תאפשרו ליושב-ראש הוועדה אולי לומר את דבריו.

משה כחלון: אם כך, אנו נקדים יום.

משה כחלון: כמובן, שחברת הדואר תפרסם את זה, את התעריפים החדשים, כפי שנתבקשו כאן.

משה כחלון: אנו נאשר את תחילת התוקף - ה-2 בנובמבר.

משה כחלון: התקנות אושרו בשינויים שנכנסו לפרוטוקול - כל השינויים שהועלו ושונו כאן.

משה כחלון: כמובן שאת הנוסח כבר תתאמו.

משה כחלון: אני מעמיד את התקנות להצבעה.

משה כחלון: מי בעד אישור התקנות כפי שהן?

משה כחלון: בעד - פה אחד תקנות הדואר (תשלומים בעד השירותים הכספיים) (הוראת שעה), התשס"ח-2008, בשינויים שצויינו, נתקבלו.

משה כחלון: התקנות אושרו פה אחד.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: אני נועל את הישיבה.