ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 892, 2008-09-15 10:10

אבישי ברוורמן: הנושא שעל סדר היום, הצעת החוק לעידוד הפקת סרטים בישראל.

אבישי ברוורמן: בהערה קצרה מאוד, אם יש היום גאווה למדינת ישראל זה לא בשווקים הפיננסים, זה לא באי-שוויון, זה לא ברמת המוסר, דווקא הסרטים הישראליים היום, עם כספים מעטים, נותנים לנו גאווה לגבי היצירתיות והאיכות והדברים האלה ואני מודה לאלה שטרחו בעבר, ביניהם חברי, חבר הכנסת ראובן ריבלין, לעודד את הפקת הסרטים בישראל.

אבישי ברוורמן: כרגע ישנה הצעת חוק על הפרק שאשמח מאוד שנקשיב לה ונאשר אותה, כדי לחזק את הסרט הישראלי.

אבישי ברוורמן: יש פה את נציג משרד האוצר, גב' פרידה ישראלי, הממונה בפועל על הכנסות המדינה.

אבישי ברוורמן: פרידה, הבמה שלך.

פרידה ישראלי: הצעת החוק שמונחת לפניכם---

אבישי ברוורמן: יש פה הרבה דוחות.

אבישי ברוורמן: אנחנו קיבלנו את כל הדוחות לגבי הסרט, באישור של גב' ישראלי.

אבישי ברוורמן: אני מבקש שזה יחולק לחברי הוועדה.

אבישי ברוורמן: רבותיי, דוח עידוד הסרט הישראלי נמצא כרגע, כל מי שרוצה לקרוא אותו בפרוטרוט, הוא מונח כאן.

טלי דולן: זה דוח שעל בסיסו הצעת החוק שבפניכם.

פרידה ישראלי: כבוד היושב ראש וחברי הוועדה, הצעת החוק שמונחת פה לפניכם היא תוצר של עבודה של ועדה שאני עמדתי בראשה והיא מונתה על ידי המנהל הכללי של משרד האוצר.

פרידה ישראלי: הוועדה מונתה על ידי מר ירום אריאב, מתוך מטרה למצוא כלים לעידוד תעשיית הסרטים בישראל, כאשר בעצם הדבר הבולט שנראה לעין זה שבצד הפריחה של ההפקות הישראליות, שאנחנו מכירים אותן כולן, הפסיקו לחלוטין לבצע הפקות זרות בישראל.

פרידה ישראלי: סדר גודל של קרוב לעשרים שנה אין הפקות זרות משמעותיות בישראל, בעוד שבעבר היו לא מעט הפקות שנעשו בארץ, בלי שום קשר להפקות הישראליות.

פרידה ישראלי: הפקות הקולנוע הזרות זה תחום שהוא מתפתח מאוד בעולם, לא מפסיק, תחום שצובר תאוצה.

פרידה ישראלי: הוא דוגמה לתעשייה גלובלית פורצת גבולות, כאשר מחקרים רבים שראינו, מחקרים ממשלתיים, לא מחקרים מטעם, מראים שמכפיל הערך המוסף בתעשייה הזאת הוא משהו בין 1.8 ל-2.2 וזה אומר, נאמר, שכל 1,000 דולר שמושקעים בתעשייה, יוצר ערך מוסף של בערך 1,800 דולר.

פרידה ישראלי: מדובר בתעשייה שמשרתת מגוון של בעלי מקצועות, בתי מלון, תיירות בכלל, ממתגת את מדינת ישראל, מביאה גם למשיכת תיירות למדינה ואנחנו ניסינו לראות מה הם הקריטריונים, או על פי מה חברות הפקה בוחרות את היעדים שלהם.

פרידה ישראלי: מחקרים שעשינו, ויש בדוח של הוועדה שהבאתי עותקים ממנו לוועדת הכספים, מראים שכל מדינות העולם מתחרות בצורה אקטיבית על משיכת הפקות זרות.

פרידה ישראלי: אני מדברת על מדינות אירופה, מדינות כמו הונגריה, כמו אירלנד, שתומכות בתעשייה בסדרי גודל של 20%, בריטניה, מדינות ארצות הברית, ה-states, מתחרות ביניהם על תחומים שבהם יתבצעו הפקות, אותו דבר המחוזות בקנדה.

פרידה ישראלי: סדרי הגודל שבהם מדובר של תמיכה בהפקות סרטים, בדרך כלל זה סדרי גודל של סביב ה-20%, לפעמים זה מגיע ל-25% מעלויות שמוצאות בתחומי אותה מדינה.

פרידה ישראלי: זאת אומרת ההטבות ניתנות להוצאות שכר, שכירות נכסים, שירותים, שמוצאות בתחום הטריטוריה של המדינה.

פרידה ישראלי: מכיוון שכך, גם משיחות שניהלנו עם מפיקים זרים רבים, הבנו שמלבד הבעיות המיוחדות שאנחנו מכירים סביב מדינת ישראל והתחושה שאולי יש איזה שהוא חוסר ביטחון מלא לבוא ולבצע כאן הפקה, בגלל המצב הפוליטי והביטחוני, הנושא של העלויות הוא מאוד מאסיבי ולכן גם אנחנו קיבלנו החלטה שאנחנו ניתן עידוד לתעשיית הסרטים באמצעות מודל שיביא את הפחתת העלויות למפיקים.

פרידה ישראלי: הגענו למסקנה גם שיש לנו יתרונות רבים בנושא תעשיית הסרטים.

פרידה ישראלי: אם זה הנושא של מגוון רחב של אתרים גיאוגרפיים בקרבה מאוד גדולה אחד לשני, אם זה מזג האוויר הנח ומיעוט ימי גשם בשנה, שאפשר לסמוך על הקיץ שאין בו גשם, זה דבר שהוא מאוד חשוב לימי הפקה, כי העלות של ביטול ימי הפקה היא מאוד גבוהה.

פרידה ישראלי: יש מערכת שירותים יעילה בארץ, בעלי מקצוע בתחום תעשיית הקולנוע, יש מגוון רחב מאוד של נותני שירותים ברמה מקצועית גבוהה.

פרידה ישראלי: זאת אומרת, יש לנו יתרונות רבים, כולל כמובן המקומות הקדושים שיש בישראל, האתרים ההיסטוריים שיש בישראל.

פרידה ישראלי: שמענו על מספר של סרטים שנעשו על ירושלים, כשבנו במרוקו או באיטליה דגמים של אתרים מישראל ולא באו לצלם בארץ.

פרידה ישראלי: אנחנו, כפי שאמרתי, קיבלנו החלטה לגבש מודל שיביא להפחתה של עלויות ההפקה עבור מפיקים שמצלמים סרטים בארץ, כאשר המודל מתייחס להפקה זרה, זה אומר מפיק זר שרוצה לצלם סרט בארץ ורוצה להשתמש פה בשירותים, ייקח חברת הפקות ישראלית שתהיה עבורו קבלן משנה ותפיק עבורו, אבל החוק שלנו מתייחס גם לקופרודוקציות, להפקות משותפות, ונותן מקום לעידוד של הפקות שתהיה שותפות בין מפיקים זרים ומפיקים ישראלים, בשיעור של עד 50% מפיקים ישראלים.

פרידה ישראלי: אני רוצה להוסיף כאן, בוודאי כולכם יודעים שענף הסרטים הישראלי, התעשייה הישראלית, כולל קופרודוקציות שנעשות על פי אמנות, יש לנו מספר אמנות עם מדינות שונות, כאשר מפיקים סרטים בהפקה משותפת עם אותה מדינה, זה מוכר כהפקה ישראלית לצורך מתן מענקים, אז תעשיית הסרטים הישראלית נהנית מסיוע תקציבי שניתן באמצעות גופים מסייעים על פי חוק הקולנוע.

פרידה ישראלי: הגופים המסייעים אלה קרנות הקולנוע ש---

ראובן ריבלין: הם יכולים לעבוד בשני המסלולים.

פרידה ישראלי: אפשר לעבוד בשני המסלולים יחד.

פרידה ישראלי: זאת אומרת, ההצעה הזאת לא לוקחת שום דבר מהעידוד הקיים, היא רק מוסיפה איפה שיש מפיקים זרים, או מפיקים---

ראובן ריבלין: מה זה מפיק זר?

ראובן ריבלין: אני מפיק ישראלי, עושה פיקציה, אני מכריז על גב' יחימוביץ כעל מפיקה זרה, אז היא צריכה לעמוד באיזה שהם קריטריונים?

פרידה ישראלי: כן, יש לנו הגדרה מה זה מפיק זר.

פרידה ישראלי: כעיקרון מפיק זר זה מפיק שהוא תושב חוץ ונבחן גם שעיקר הבעלים בגוף המפיק הם תושבי חוץ.

אבישי ברוורמן: רק למשל דוגמה, מפיק זר זה גם אזרח ישראלי, אם זה אדם שחי בארצות הברית, כמו ארנון מילצ'ן, או חיים סבן, אזרח ישראלי שהוא תושב חוץ.

פרידה ישראלי: נכון, זה מפיק זר.

טלי דולן: זו הגדרה של פקודת מס הכנסה לתושב, שזה מרכז החיים.

אבישי ברוורמן: אמרתי כדוגמה גם אזרחים שחיים בחוץ לארץ.

שלי יחימוביץ': מקרה של קופרודוקציה, יש אחוזים?

פרידה ישראלי: תיכף אני אסביר גם על קופרודוקציה.

פרידה ישראלי: כמו שאמרתי, החקיקה נותנת הטבות להוצאות שמוצאות בארץ, על תשלומים לשירותים ונכסים שנדרשים לצורך ההפקה, כאשר יש איזה שהוא מינימום של סכום להפקה.

פרידה ישראלי: זאת אומרת, אנחנו נותנים את העידוד להפקות שהן משמעותיות.

פרידה ישראלי: לגבי הפקות זרות, אנחנו מבקשים שסכום ההוצאות בארץ יהיה מינימום 8 מיליון שקלים.

פרידה ישראלי: ואני רוצה להגיד, גם אם זה נשמע למישהו כאן סכום גבוה, זה סכום שהוא ממש לא גבוה לתעשייה.

אבישי ברוורמן: זה סכום גבוה, אבל למה דווקא 8 ולא 10?

פרידה ישראלי: אז היה הדולר 4 שקלים, אז חשבנו על 2 מיליון דולר כמינימום.

פרידה ישראלי: לגבי הפקות משותפות, הסכום בהצעת החוק הוא 4 מיליון שקלים, בגלל שהפקות משותפות הן דלות תקציב, הן לא עומדות באותם קריטריונים של ההפקות הזרות.

פרידה ישראלי: ההשקעה הנדרשת היא 4 מיליון שקלים, אבל מדובר בהשקעה של תושבי החוץ בישראל.

פרידה ישראלי: אני רוצה להסביר, במקרים של הפקה משותפת, אז נניח יש איזה שהיא שותפות שתושב ישראל הוא 50% ותושב חוץ הוא 50%, כדי לזכות בהטבה, אני רוצה לראות שגם מתוך המרכיב שתושב החוץ השקיעה בהפקה בארץ, הוא השקיע 4 מיליון שקלים.

פרידה ישראלי: כי על ההשקעה של תושב ישראל בהפקה, בעצם יש לי את המנגנון של הסיוע שניתן על ידי קרנות הקולנוע.

פרידה ישראלי: לגבי הפקות משותפות, יש לנו כאן נוסחה שהמטרה שלה לראות מה חלקו של השותף תושב החוץ בהשקעות בישראל.

פרידה ישראלי: אם השותפות היא, למשל, 50-50, וההוצאות מתחלקות 50 בישראל ו-50 במדינה השנייה, אז תושב החוץ לא הביא השקעה נוספת לארץ, ואז לא תהיה זכאות להטבה.

שלי יחימוביץ': את יכולה להסביר לנו במלים פשוטות את המודל?

פרידה ישראלי: כן.

פרידה ישראלי: המודל יושב על הוצאות שיש חובת ניכוי במקור מהן.

פרידה ישראלי: חברת המפיק הזר, או ההפקה, צריכים לשכור שירותים של חברת הפקות ישראלית.

פרידה ישראלי: זאת אומרת, תמיד תהיה לנו חברת הפקות ישראלית שהיא זאת שאחראית להוציא את כל ההוצאות בארץ ולארגן את ההפקה.

פרידה ישראלי: היא משלמת לנותני השירותים, לצלמים, עבור התפאורה, בתי מלון וכולי.

פרידה ישראלי: חברת ההפקות הישראלית, שמשלמת את התשלומים האלה, על מרבית התשלומים האלה יש חובת ניכוי במקור, על פי תקנות מס הכנסה, בעיקר שירותים ונכסים ותקנות אחרות.

פרידה ישראלי: ההטבות לא יחולו אם במקרה יש תשלומים שאין חובת ניכוי במקור מהן.

פרידה ישראלי: למשל, אם משלמים למשטרה עבור אבטחה של איזה אתר.

פרידה ישראלי: מסכומים שמשולמים למדינה לא צריך לנכות מס במקור, התשלומים האלה בחוץ.

פרידה ישראלי: אבל עיקר התשלומים שהם תשלומים עבור השכרת נכסים, רכישת נכסים ומתן שירותים, לגבי נכסים אנחנו אומרים למעט נכס שהוא לשימוש חוזר, אנחנו לא ניתן הטבה על רכישת מצלמה, או רכישת מחשבים, אלא נכסים מתכלים שנדרשים להפקה.

פרידה ישראלי: כל התשלומים האלה שצריך לנכות מהם מס במקור, קבענו בתקנות שיעור ניכוי מס במקור מינימלי.

פרידה ישראלי: למשל לגבי הפקה זרה, שיעור הניכוי במקור יהיה 20%.

פרידה ישראלי: זאת אומרת, את נותנת לי שירות, 1,000 שקל, עם מע"מ 1,115 שקל, אני צריכה לנכות ממך 20% מס במקור, אני מנכה 20% מס במקור, את מקבלת את הנטו לאחר ניכוי במקור, סכום הניכוי במקור נשאר אצלי, כאשר במהלך הרגיל של הדברים שאנחנו הכרנו, את הניכוי במקור מעביר המנכה לפקיד השומה, למס הכנסה, עבורך.

פרידה ישראלי: המודל יהיה כזה שאת הניכוי במקור המינימלי הזה, אותו סכום שהשיעור שלו נקוב בתקנות, ינוכה והוא ישמש להפחתת העלויות, הוא לא יועבר לפקיד השומה.

פרידה ישראלי: אבל את, כנותנת שירות, את תקבלי אישור שניכו ממך מס של 20% ואת מתחשבנת עליו בתשלום המקדמות השוטף שלך, כאילו שילמת מס.

פרידה ישראלי: אותך זה לא מעניין בעצם שאת מה שניכו ממך לא העבירו לפקיד שומה וזה שימש להפחתת העלויות.

פרידה ישראלי: הצעת החוק קובעת שלושה שיעורים של ניכוי בהתאם לסוג ההפקה.

פרידה ישראלי: להפקה זרה 20%, להפקה משותפת, שהיא קופרודוקציה, כאשר חלקו---

אבישי ברוורמן: 17%.

פרידה ישראלי: אני רוצה להסביר למה אמרתי 20%.

פרידה ישראלי: שיעור הניכוי במקור הוא 17%, אבל ההטבה האמיתית, בגלל שעל 1,000 יש 15% מע"מ, אז 1,115 כשאתה מכפיל בזה 17% זה יוצא 19.6%---

אבישי ברוורמן: קרוב ל-20%.

פרידה ישראלי: אני מתקנת, שיעור העידוד בסופו של דבר הוא 20%, אבל הניכוי במקור שמביא להטבה שהיא קרובה ל-20% זה 17%.

פרידה ישראלי: לגבי הפקה משותפת, כששיעור השותפות של תושבי ישראל הוא עד 25%, השיעור הוא 13%, ולגבי הפקה משותפת שהשיעור של תושבי ישראל הוא בין 25% ל-50% זה 9%.

פרידה ישראלי: זאת אומרת אלה ההטבות, 9, 13 ו-17, כששיעור ההטבה שכל אחד מהם מייצג זה השיעור שאמרתי כפול 1.15.

ראובן ריבלין: ואם מפיק זר, הפקה זרה מחויבת בתיווך של הפקה ישראלית.

פרידה ישראלי: כן, הוא מחויב לפעול דרך מפיק ישראלי.

פרידה ישראלי: המפיק הישראלי הוא זה שאחראי כלפינו להוציא את ההוצאות, לתת את הדיווחים.

יעקב ליצמן: אדוני היושב ראש, אתה יודע שהסרטים זה לאו דווקא כוס התה של בוחריי.

יעקב ליצמן: אני לא אפריע בזה, אבל יש לי שתי שאלות שאני רוצה להבין בנושא הזה.

יעקב ליצמן: אל"ף, למה דווקא סרטים?

יעקב ליצמן: הרי יש בתעשייה כמה מגזרים במצב לא פחות קשה מזה.

יעקב ליצמן: אני לא אומר את זה לקנטר, אני אומר את זה לעניין, כמו טקסטיל.

יעקב ליצמן: אני שואל למה אין על זה מחקר והוועדה לא בודקת.

יעקב ליצמן: זה דבר אחד.

יעקב ליצמן: הדבר השני, אני קורא בסוף החוק 7.2, הגדרת תושב חוץ.

יעקב ליצמן: הגדרת תושב חוץ, אני אומר את זה פעם עשירית בוועדה ואני חוזר על זה עוד פעם, במשרד הפנים זה הגדרה אחת, במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה זה הגדרה שנייה, במס הכנסה זה הגדרה שלישית.

יעקב ליצמן: בכל המקומות האלה, כל פעם זו הגדרה אחרת.

יעקב ליצמן: למשל, כתוב שם, הגדרת תושב חוץ – אם הוא שהה בישראל לצורך הפקת הסרט.

יעקב ליצמן: עכשיו, למשל, אם יש מישהו ממפעל שהוא מחזיק 500 עובדים, למה לא לתת לו תושב חוץ, הגדרה, כל זמן שהוא מחזיק את ה-500 עובדים שהוא נותן להם פרנסה.

יעקב ליצמן: מה ההבדל בין זה לזה?

יעקב ליצמן: כי לזה מס הכנסה כל הזמן מתנגד ומנהל מלחמת עולם ואומר שזה אסור.

יעקב ליצמן: למה דווקא לסרטים?

אבישי ברוורמן: אולי ברשותך, גב' פרידה ישראלי, את רוצה להגיב?

אבישי ברוורמן: אני חושבת שזו שאלה חשובה.

פרידה ישראלי: אני בעצם עד עכשיו נתתי תיאור של---

יעקב ליצמן: בסדר, לזה אני לא נכנס.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת ליצמן, אפשר עכשיו להכניס תיקון לחוק לכל התעשייה.

פרידה ישראלי: אנחנו הכנסנו במסגרת התיקון הזה גם הצעה לתקן את חוק מס ערך מוסף, ולזה התכוונתי להגיע לאחר השאלות שיהיו לגבי החקיקה המהותית עצמה ובחוק מס ערך מוסף אנחנו קובעים, מציעים שמתן שירות לתושב חוץ בידי חברת הפקות ישראלית, לשם הפקת סרט הוא יהיה פטור ממס ערך נוסף, יחול עליו מע"מ בשיעור 0, כמו יצוא.

פרידה ישראלי: בחוק מע"מ, אם ניתן שירות לתושב חוץ, יש פטור ממע"מ, אבל יש מספר סייגים.

פרידה ישראלי: בין הסייגים זה אם תושב החוץ שוהה בישראל, אזי אין פטור ממע"מ, ולכן אותו סעיף שחבר הכנסת ליצמן ציטט עכשיו, מתייחס לתיקון לחוק מע"מ בו רצינו להגיד---

יעקב ליצמן: את לא עונה על הבסיס, מה ההבדל בחוק המע"מ---

פרידה ישראלי: אז אני מסבירה שתושב חוץ הוא עדיין תושב חוץ.

יעקב ליצמן: מה זה תושב חוץ?

יעקב ליצמן: תושב חוץ עדיין תושב חוץ, מה זה תושב חוץ?

יעקב ליצמן: אבל הוא עדיין תושב חוץ, אבל מה זה תושב חוץ?

יעקב ליצמן: לא יודעים.

יעקב ליצמן: שגית, כמה הגדרות את מכירה?

שגית אפק: אבל כל אחת לצרכים אחרים.

יעקב ליצמן: אני יודע דבר אחד, אם אני תושב, אני תושב לכל הגדרה.

יעקב ליצמן: אין דבר כזה, אני תושב רק לגיטין, לקידושין לא.

שגית אפק: אז המצב הקיים הוא שבפקודת מס הכנסה יש הגדרה מסוימת לצרכי מס הכנסה, בחוק המע"מ נדמה לי---

יעקב ליצמן: אבל כאן כתוב רק ל---

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת ליצמן שואל את השאלה של קאטו הזקן, מי הוא תושב חוץ ומי הוא יהודי?

אבישי ברוורמן: אנחנו לא נפתור את זה לגמרי היום כאן, בנושא הסרט.

אבישי ברוורמן: זו שאלה הרבה יותר רחבה לגבי כל המהות פה של תושבי חוץ וכולי.

ראובן ריבלין: אדוני היושב ראש, במענה לשאלתו החשובה של חבר הכנסת ליצמן, שהרי מרובין צרכי ישראל ובכל פעם כאשר אנחנו באים ואומרים, צריכים לעודד ענף תעשייתי אחד, מדוע לא נעודד ענף תעשייתי אחר?

ראובן ריבלין: אני מבקש קודם כל להתייחס לקולנוע לא כדבר תעשייתי, אלא כדבר.

ראובן ריבלין: .. אמנם זה במשרד המסחר ותעשייה, אבל טוב היה אם הוא היה במשרד החינוך.

ראובן ריבלין: חוק הקולנוע הוא חוק שלא התייחס לקולנוע כדבר תעשייתי, למרות שיש לו ערכים תעשייתיים, והוא מספק הרבה עבודה ויש לו פוטנציאל אדיר, אבל קודם כל קולנוע הוא דבר ערכי, הוא מבטא תרבות, הוא מבטא את האופי, הוא מבטא את היופי של המדינה שלנו ושל הארץ הנפלאה שאנחנו נמצאים בה, לכן אני מבקש קודם כל להבין את הייחודיות של הקולנוע.

ראובן ריבלין: אני יודע ומכיר הרבה שגרירים שלנו, שגרירים מצוינים, מר ליצמן, שהיו אנשים בעלי יכולות אדירות, אף אחד מהם לא עורר התרגשות או התעניינות או אפילו דיון כמו הסרטים הישראליים.

ראובן ריבלין: יש טובים, יש רעים, אבל השגרירים הטובים ביותר שיש לנו מבחינת היכולת להביא את מדינת ישראל כמדינה שיש לה ערך, אז בהחלט הקולנוע עשה זאת פעמים רבות ואני בטוח שמר ניסן סלומינסקי ואני מתפקעים.

ראובן ריבלין: אני זוכר שמר שמיר זעק עליי 'איך אישרתי את הסרט חמסין', כשהייתי יחד עם מר שחורי בהנהלת הקרן לעידוד הקולנוע הישראלי, האיכותי.

ראובן ריבלין: אני אמרתי לו 'הדבר הזה מביא את דבר הדמוקרטיה', לא בפטרוניות.

ראובן ריבלין: זה היה אחד הסרטים הראשונים שבו הועלה על סדר היום הסכסוך הישראלי-פלשתינאי ברמה האישית.

ראובן ריבלין: אז אני אמרתי 'מתוך שלא לשמה ייצא לשמה', למרות שכמובן אם אני הייתי, הייתי עושה את הסרט בדיוק הפוך, אבל אז יכול להיות שזה היה הופך לסרט תעמולה.

ראובן ריבלין: הסרט הציג את הבעיה, כל אחד נתן את הפרשנויות שלו.

ראובן ריבלין: ודאי גם הבמאי והמפיק, כל אחד, אבל היום קולנוע הוא ממש אחד מהנציגים היותר בולטים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: למשל כאשר מביאים את ירושלים בסרט קולנוע שהוא מעניין אנשים, לא כדי ללכת לראות את ירושלים, אנשים מתוודעים לירושלים, אנשים מתוודעים לגליל, לנופים הנפלאים שקיימים בישראל, ויוצרים רצון להגיע למקום.

ראובן ריבלין: לכן יש גם ערך מוסף מבחינת המחשבות והעידוד שהאוצר רוצה לתת לזה.

ראובן ריבלין: לכן אני חושב שהחוק הזה הוא חוק טוב, הואיל והוא לא פוגע בחוק הקולנוע כהוא זה, אלא רק מוסיף לו, אלא רק משלים אותו ומוסיף לו, והואיל ואנחנו שומרים על היוצרים בישראל על ידי כך שאנחנו מחייבים שגם כל מפיק אשר יבוא ישתמש ויזדקק כקבלן משנה לפחות למפיק ישראלי, אני חושב שאנחנו צריכים להצביע בעד החוק הזה.

ניסן סלומינסקי: איחרתי קצת, אז אני לא יודע אם החוק הזה מדבר אך ורק על עידוד של חברות מבחוץ שעושות סרטים שלא קשורים לישראל ורוצים רק לצלם את זה בישראל, האם זו המטרה המרכזית, או שזה גם מתייחס לקולנוע בישראל ולהפקות בישראל?

ניסן סלומינסקי: אז לא שמעתי, אבל אני אגיד רק מלה אחת לגבי הנושא.

ניסן סלומינסקי: אם מדובר רק להביא חברות מחוץ לארץ שיצלמו פה וכתוצאה מזה תהיה---

אבישי ברוורמן: לא דנים בתוכן הסרט, סרט הוא סרט הוא סרט.

ניסן סלומינסקי: אם מדובר על חברות זרות שאנחנו רוצים למשוך אותן לישראל וכתוצאה מזה זה יקרה, אין לי שום טענה בנושא, אבל אם מדובר גם על הסרטים הישראלים, אז צודק חבר הכנסת ריבלין ועל זה דיברנו בכמה הזדמנויות.

ניסן סלומינסקי: סרט זה לא רק תעסוקה, זה משהו שקשור לחינוך, זה השגריר הכי חזק של מדינת ישראל ולצערי, אני יכול להגיד מנקודת המבט שלי, לא ראיתי שום שגריר מהסוג הזה שיצא במובן החיובי.

ניסן סלומינסקי: השגרירים שיצאו מפה---

ראובן ריבלין: אתה טועה, אלה שרוצים לקלל, נמצאים מברכים.

ניסן סלומינסקי: זה משהו אחר.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת סלומינסקי, זה תלוי במפיקים.

אבישי ברוורמן: למה לא תעבור להפקות?

אבישי ברוורמן: תעבור להפקות.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להגיע לזה.

ניסן סלומינסקי: עד היום הסרטים שהופיעו וכבר היו לנו כמה דיונים על ג'נין ועל כל מיני סרטים אחרים שיצאו ובאמת עשו רעש גדול בעולם, אבל לבושתנו וכלימתנו.

ניסן סלומינסקי: כשפעם ניסיתי לברר, ואני אומר שוב, זה היה מזמן, למה תמיד הראש הוא כזה, איך אומרים, בשמאל ורק להרוג את ישראל וכולי?

ניסן סלומינסקי: אמרו לי שיש איזה ועדה שהיא אחראית בהקצבה, אולי אני טועה אבל זה מה שאמרו לי, ואי אפשר לפרוץ אותה ו'לא יעזור לך שום דבר'.

ניסן סלומינסקי: בזמנו הרי הגדלנו את התקציב, 'לא יעזור שום דבר, החלוקה תמיד תהיה בכיוון הזה', ואתה צודק, אולי יש מפיקים שאם היו עושים, היו מוציאים שגרירים טובים---

אבישי ברוורמן: ניסן, אני אומר לך, יש דמוקרטיה---

ניסן סלומינסקי: לא, אין דמוקרטיה, זה מה שמנסים להסביר לי, שאין דמוקרטיה במובן... יש דמוקרטיה על פני השטח, אבל אני אומר שוב---

אבישי ברוורמן: זו הערה קשה, מי שרוצה לעשות סרט שיש בו גוון ימני, יכול לעשות סרט ומי שרוצה גוון שמאלי---

ניסן סלומינסקי: לא, לא, אז אני אומר שוב---

אבישי ברוורמן: ומי שרוצה גוון ורוד, ומי שרוצה גוון צהוב, השאלה מה---

ראובן ריבלין: מי שרוצה להועיל לימין---

ניסן סלומינסקי: כבוד היושב ראש, לפני שנה או יותר, כשהיה דיון, ואז כן נכנסתי לעניין, אמרו לי 'לא יעזור לך, אין דמוקרטיה, יש ועדה והיא מחלקת ומראש זה ברור כבר למה הם יחלקו'.

ניסן סלומינסקי: זה לא כמו שאתה אומר שיבוא מפיק שרוצה להפיק סרט כזה, יקבל את אותו עידוד, זה לא יהיה.

אבישי ברוורמן: זה היה גם בזמן הליכוד כששלט בשלטון.

אבישי ברוורמן: תעזוב.

ניסן סלומינסקי: זה לא קשור לשלטון.

אבישי ברוורמן: אז אני אומר לך, זה בכלל לא קשור לשלטון.

ראובן ריבלין: הליכוד כשהיה בשלטון, מר אולמרט היה אז---

ניסן סלומינסקי: יש ועדה אצלם, לא קשור לשלטון.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת סלומינסקי, הערתך נרשמה לפרוטוקול, אבל אני בטוח שאתה תומך, למרות הכל, בעידוד הסרטים.

ניסן סלומינסקי: לכן אני רוצה לדעת.

ניסן סלומינסקי: אם המדובר רק על חברות זרות בארץ, אני בהחלט תומך, כי לא עניין שלי מה שהם מפיקים.

ניסן סלומינסקי: אם אני יכול כתוצאה מזה להביא יותר עבודה---

אבישי ברוורמן: זה קצת שעטנז, אבל זה פחות או יותר בכיוון שלך.

ניסן סלומינסקי: אבל אם מדובר על ישראל, אז אני הייתי חושב שצריכים לעשות דיון הרבה יותר עמוק ויסודי מאשר ככה סתם להעביר את זה מהצד.

שלי יחימוביץ': אני מאוד תומכת בחוק הזה.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שזה חוק חכם ומתבקש.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להצביע גם על תופעה הפוכה שמתרחשת, שהפקות שהיו אמורות להיות ישראליות, של פרסומות למשל, מצולמות ברומניה או בארצות אחרות, כדי לחסוך את עלות כח האדם, בין אם זה שחקנים, בין אם זה צוותי צילום, אנשי קול, הפקה וכן הלאה ולפעמים זה מאוד מקומם.

שלי יחימוביץ': למשל אנחנו יכולים לראות תשדיר לאגד, שזאת חברה לאומית, שצולם ברומניה, וגם הנהג הוא שחקן רומני וכן הלאה, וזה פוגע קשות בנתח שיש לעובדים בתעשייה הזאת וזאת תעשייה לכל דבר.

שלי יחימוביץ': תעשייה, גם עם פועלים שחורים והרבה פחות זוהרת ממה שנוטים לחשוב.

שלי יחימוביץ': אני יודעת שכל פעם שמגיעה הפקה מחוץ לארץ, הפועלים השחורים של התעשייה הזאת, בין אם אלה אנשי קול, בין אם צלמים, בין אם תחקירנים, נושמים לרווחה, כי הם מקבלים עוד הזרקה של פרנסה.

שלי יחימוביץ': בדרך כלל מדובר באנשים עם ביטחון תעסוקתי מאוד נמוך, בלי ביטוח פנסיוני, ויצירת מקומות עבודה נוספים באמצעות עידוד, שהוא כל כך הגיוני וכל כך נבון, כי היא באמת מתבקשת, אני חושבת שאנחנו צריכים להצביע בעד החוק הזה.

שלי יחימוביץ': גם אם הוא לא נוגע לענפים נוספים, שהם חשובים לא פחות, בסופו של דבר אנחנו מכירים את הדיונים האלה, תפסת מרובה לא תפסת.

שלי יחימוביץ': לכן עדיף לאשר את החוק הזה בהקדם, כפי שהוא.

אבישי ברוורמן: אנחנו עוברים עכשיו לעורך דין שאול שרצר.

אבישי ברוורמן: את מי אתה מייצג?

שאול שרצר: אני מייצג את התאחדות ענף הקולנוע בישראל ועוד כמה מפיקים, ביניהם מפיקים זרים.

שאול שרצר: כמובן שאנחנו שמחים על היוזמה.

שאול שרצר: השאלה אז, אם אנחנו באמת רוצים לעודד מפיקים זרים להפיק סרטים בישראל, לדעתי הדבר הראשון שאנחנו צריכים לתת להם, וזה כמו כל המדינות שהזכרת קודם, זה איזה שהוא עיקרון של ודאות.

שאול שרצר: מפיק צריך לבוא ולדעת אם הוא בא לכאן, מה ההטבה שהוא מקבל, מה גודלה ואיך היא מוגדרת בדיוק.

שאול שרצר: וכאן, ממקרה חוק, יש פה בעייתיות מסוימת, וזה במובן שלפי מספרים שאנחנו יודעים, אחוז הניכוי במקור שאנחנו מעבירים לשלטונות המס, בסרטים גדולים, שהיו עוברים את המינימום של החוק, סרטים של 6 מיליון דולר שמושקעים בארץ ודומיו, מגיע לאחוז אחד מהתקציב.

שאול שרצר: מדוע?

שאול שרצר: מכיוון שבניגוד למה שכתוב כאן, כל הספקים ונותני השירותים, כולם ללא יוצא מן הכלל, ואתם הוצאתם הרבה מהכלל, כי הוצאתם שחקן ראשי, הוצאתם במאי, הוצאתם נכסים, הוצאתם כמעט הכל, כולם ביחד לא מגיעים לשיעור של אחוז, מכיוון שלכל ספק שמכבד את עצמו יש אישור על פטור מניכוי במקור, בשיעור אפס.

שאול שרצר: אתם קבעתם בתקנות איזה שהוא משהו שלי, בתור משפטן, אבל גם להם, בתור משקיעים, ודאי שהוא לא ברור וגם אין לו שום ודאות.

שאול שרצר: מה זאת אומרת שהם ינכו 17%?

שאול שרצר: מי יסכים לזה?

שאול שרצר: ספק שיש לו אישור על פטור מניכוי במקור, יסכים שבמקום מה שכתוב שם בשיעור 0, ינכו לו 17% והוא יקבל פתק על זה?

שאול שרצר: לדעתי לא יקרה כדבר הזה.

שאול שרצר: הדבר השני הוא שבאמת אי הוודאות חלה פה גם במישור השני.

שאול שרצר: ממה ינכו?

שאול שרצר: אם שחקן ראשי כזה או אחר לא.

שאול שרצר: הרי בסרטים גדולים, השחקנים הראשיים מקבלים הרבה כסף.

שאול שרצר: יגיע פה מצב שבו לשחקן הזה ינכו, לשחקן ההוא לא ינכו.

שאול שרצר: בקיצור, זה שיצטרך לבוא לארץ ולהשקיע פה את מיטב כספו בארץ הנהדרת הזאת, ודרך אגב, יש עוד משהו שיכול למשוך אותו להשקיע בארץ, בארץ על פני שטח קטן מאוד יש מגוון עצום של נופים, שכמעט אי אפשר למצוא את זה במקומות אחרים.

פרידה ישראלי: אמרתי.

שאול שרצר: הוא רוצה להשקיע, הוא רוצה לבוא ולהשקיע ולא מעניין אותו המצב הביטחוני, יבוא לרואה חשבון שלו ויגיד לו 'כמה אני מקבל פה?' רואה חשבון יגיד לו בין 0 ללא יודע מה, 'ככה וככה', כמו בגשש.

אבישי ברוורמן: גב' פרידה ישראלי, הלוא הדבר המרכזי במשקיעים זה העניין ודאות והעניין של פישוט.

אבישי ברוורמן: ככל שהמערכות יותר מורכבות ויש אי ודאות, אנשים לא רוצים להתעסק איתם.

אבישי ברוורמן: מה התשובה לשאלה הזאת?

פרידה ישראלי: אני רוצה לענות.

פרידה ישראלי: אחד הדברים שהיו לנו הכי חשובים מבחינת עבודה כוועדה, זה למצוא מנגנון פשוט.

פרידה ישראלי: קודם כל למה הוא פשוט?

פרידה ישראלי: כי אתה לא מוציא הוצאות והולך לאיזה מרכז נניח כמו שיש מרכז השקעות או דברים כאלה ומביא להם קבלות ומתחילים להתחשבן איתך.

פרידה ישראלי: בשנייה שאתה משלם, אתה מנכה ומקבל את המענק.

פרידה ישראלי: אני חושבת שזה הדבר הכי פשוט, מהיר שיש.

ראובן ריבלין: זה גם מונע קומבינציות.

פרידה ישראלי: אני רוצה להמשיך להסביר.

פרידה ישראלי: הניכוי במקור נכון.

פרידה ישראלי: מי שיש לו אישור ניכוי במקור 0, כי הוא מסודר, בכל זאת ינכו ממנו 17%.

פרידה ישראלי: ההנחה שלנו היתה, וחשבנו על זה לא מעט, שכשמציעים לי לקבל עבודה ואומרים 'למרות שיש לך ניכוי במקור 0, ינכו ממך 17% וזה מפחית מהתשלומים שלך למס הכנסה', זה יהיה לי בסדר גמור.

פרידה ישראלי: כשאני משלמת כל חודש מקדמות למס הכנסה, אני מורידה את ה-17% האלה ששולמו עבורי ואני משלמת את היתרה.

פרידה ישראלי: אז זה נכון שינכו במקור מנותני השירותים סכום שאולי הוא גבוה ממה שיש להם באישור הרגיל שלהם, אבל הם יוכלו מדי חודש לקחת בחשבון את הסכומים שנוכו במקור ולהתחשבן עליהם במסגרת תשלום המקדמות שלהם, עם מס הכנסה.

שאול שרצר: אבל איך זה מסתדר עם פקודת מס הכנסה?

פרידה ישראלי: מה זאת אומרת איך זה מסתדר?

שאול שרצר: אם אני מקבל אישור על ניכוי מס במקור בשיעור 0, מישהו יחליט בשבילי לנכות לי 17% ולתת לי פתק?

פרידה ישראלי: אז אנחנו כתבנו פה שזה על אף מה שיש בפקודת מס הכנסה.

פרידה ישראלי: נותן שירותים רשאי לסרב שינכו ממנו מס במקור, הוא רשאי, אז לא יהיה עידוד לגביו, אז הם יחפשו נותן שירותים אחר שמוכן.

פרידה ישראלי: אבל זה לא שאתה מממן את ה-17%, אתה תקבל את זה במקדמות שלך למס הכנסה.

אבישי ברוורמן: שאלה לנקודה הזו.

אבישי ברוורמן: אני זוכר, כשהייתי עותר צעיר, הלוא האיטלקים, עם המערבונים עם קלינט איסטווד, עשו פשוט חגיגה, כשאנחנו יכולנו לעשות את זה בנגב ולא עשינו את זה.

אבישי ברוורמן: בשיטה באיטליה, אם אני לא טועה, ובמדינות רבות, והפנתה את תשומת לבי היועצת המשפטית, הולכים בשיטת הזיכוי.

אבישי ברוורמן: את הלכת בשיטת הניכוי.

אבישי ברוורמן: מדוע?

אבישי ברוורמן: כי איטליה הצליחה בגדול.

שאול שרצר: אדוני, לזה אני בדיוק חותר.

ראובן ריבלין: אבל אתה יכול ליצור על ידי כך כל מיני---

שאול שריצר: אדוני, זה בכל העולם כך.

אבישי ברוורמן: בכל העולם המערבי הולכים בשיטת הזיכוי, למה אנחנו בניכוי?

שאול שרצר: נתת דולר, תקבל הטבה עליו.

אבישי ברוורמן: היה ויכוח בחוק, אבל השאלה הזאת הפתיעה אותי.

פרידה ישראלי: שיטת הזיכוי – מי שמשלם מס, לגביו רלוונטי זיכוי.

פרידה ישראלי: האם זה נכון?

פרידה ישראלי: זאת אומרת אני חייבת 100,000 שקל מסים, אני אקבל זיכוי.

פרידה ישראלי: הפקה זרה, שמצלמת סרט זר בארץ, היא לא משלמת לי מס על ההפקה.

פרידה ישראלי: המסים שאני רואה פה זה המסים על העובדים ונותני השירותים ובתי המלון והשכרת הרכב.

פרידה ישראלי: צילמו פה נניח את רמבו 3, אנחנו לא גבינו מס על הכנסות רמבו 3, אז למי אני אתן את הזיכוי הזה?

פרידה ישראלי: את הניכוי אני לוקחת במקור, מהתשלומים.

שאול שרצר: למי שהסכים שינכו לו.

פרידה ישראלי: אני משלמת ל-100 נותני שירותים, מכל אחד אני מנכה.

פרידה ישראלי: אני לוקחת את עורך הדין, שהעיר את ההערה, הוא נתן לי שירות של עריכת דין להפקה ואני צריכה לתת לו 10,000 שקל---

שאול שרצר: סליחה, הדוגמה לא טובה.

פרידה ישראלי: אני מנכה ממך במקור---

שאול שרצר: לא, תיקחי את אלה שחבר---

אבישי ברוורמן: עורך דין שרצר, תן לה לסיים, כי הדיון הזה מאוד ענייני.

פרידה ישראלי: אתה נותן לי שירות של 10,000.

שאול שרצר: אני לא אתן לך.

פרידה ישראלי: כי מנכים 17%?

שאול שרצר: אני לא אסכים.

פרידה ישראלי: אתה משלם מקדמות למס הכנסה?

שאול שרצר: כן.

פרידה ישראלי: ואתה יודע שאתה יכול להפחית את הסכום הזה מהמקדמות?

פרידה ישראלי: למה שלא תסכים?

שאול שרצר: כיוון שאת חישובי המס אני עושה, לא אף אחד אחר יעשה במקומי.

שאול שרצר: לא רק זה, העובדים השחורים שחברת הכנסת יחימוביץ הזכירה הם לא רק שהם עובדים שחורים, יש להם איגודים שעל פיהם נקבע דבר בתעשייה, גם השחקנים, גם הטכנאים, גם עובדי הבמה.

שאול שרצר: האיגודים האלה לא יסכימו שאתם תעשו להם את זה.

ניסן סלומינסקי: אתה לא בטוח בזה, אתה לא יודע.

אבישי ברוורמן: רבותיי, בנושא הזה יש בעיות.

אבישי ברוורמן: שמענו.

אבישי ברוורמן: אני עובר למר דב מעוז.

אבישי ברוורמן: אני מבין שאתה, חבר המועצה, מדבר בשם כולם.

קריאה: גם אם היה יושב ראש ועדי העובדים, אז הוא היה יכול לייצג יפה את העובדים.

דב מעוז: ראשית, אנחנו כמובן מברכים על הצעת החוק, מקווים שתיהפך לחוק.

דב מעוז: יש לנו שתי הסתייגויות קטנות שלדעתנו קצת יערערו את נושא החוק הזה.

דב מעוז: אחד זה כמובן הנושא של הניכוי במקור.

דב מעוז: הניכוי במקור יגרום לדבר אחד בלבד, הוא יעלה את המחירים.

דב מעוז: באופן אוטומטי הוא יעלה את המחירים.

דב מעוז: אני מתייחס לכל מאות הטכנאים, טכנאי שיבוא ויידע שלוקחים לו במקור 17% או 13%, באופן אוטומטי הוא ירצה העלאת מחיר.

דב מעוז: יש לנו ניסיון עם זה, אנחנו יודעים את זה.

דב מעוז: זאת תהיה הגזרה.

אבישי ברוורמן: אתה חוזר על ההערה של עורך דין שרצר.

ראובן ריבלין: זה יוצא מהמקדמות שלו.

פרידה ישראלי: בדיוק, ממש להיפך.

שאול שרצר: איזה מקדמות?

שאול שרצר: על מה אתם מדברים בכלל?

ראובן ריבלין: הניכוי והזיכוי פה הם אותו דבר.

ראובן ריבלין: אולי אני לא זוכר, אבל אני נותן דוח חודשי שבו אני צריך להעביר למס הכנסה חלק מההכנסות על פי שולי המס שלי, ואני מפחית מזה דברים ששילמתי.

דב מעוז: רבותיי, אבל אתם מתייחסים משום מה לכל האנשים---

ראובן ריבלין: אני מדבר על כל קבלן.

אבישי ברוורמן: רבותיי, אנחנו נכנס כמה עורכי דין ביחד ואני בטוח שתהיינה ארבע דעות, גם כלכלנים, אבל במיוחד לעורכי דין.

דב מעוז: אתם מתייחסים לכל עובדי הקולנוע כאנשים שעומדים ברמה של ניכוי מס במקור של 20%, 30%, הם לא עומדים.

דב מעוז: יש הרבה קולנוע שעובדים ברמה של 3% ו-5%.

פרידה ישראלי: אבל זה בכל הטבת מס.

דב מעוז: דבר שני, זה הנושא של גובה הסכומים שהמפיק הזר עומד להכניס ארצה.

דב מעוז: רוב הסכומים שהמפיקים מכניסים ארצה, אם זה 8 מיליון שקלים להפקה זרה ו-4 מיליון להפקה משותפת, גבוהים מדי פשוט.

דב מעוז: יושבים לידי מפיקים שגם ישמחו להסביר לכם.

דב מעוז: הימים של רמבו 3 הלכו.

דב מעוז: הסכומים היום הם הרבה הרבה יותר נמוכים, החסם של 8 מיליון שקלים להפקה זרה הוא כמעט בלתי עביר, נעשתה הפקה צרפתית-ישראלית.

דב מעוז: המפיק נמצא פה.

אבישי ברוורמן: כמה היתה?

כתרי שחורי: בערך 3 מיליון דולר הוצאו בארץ.

כתרי שחורי: התקציב היה 7 מיליון דולר, מתוכם 3 מיליון הוצאו בארץ.

דב מעוז: זה הסרט הגדול ביותר שנעשה פה.

אבישי ברוורמן: אז זה בסדר.

דב מעוז: זה בסדר, זה עומד, אבל רוב הסרטים לא עומדים בזה.

אבישי ברוורמן: השאלה היחידה זה כל הוויכוח על השקל והדולר ועוד מעט יבואו לפה התעשיינים, בשבוע הבא.

אבישי ברוורמן: אתה רוצה 2 מיליון דולר?

דב מעוז: לא, אני רוצה להוריד את הסף ל-2 מיליון שקל.

דב מעוז: במיוחד בהפקות משותפות.

דב מעוז: הגורם הזר לא יגיע למיליון ומשהו דולר.

דב מעוז: לא יגיע.

אבישי ברוורמן: גב' ישראלי, יש לך בעיה להוריד את החסם?

פרידה ישראלי: מי שמסתכל על דוח הוועדה, הוועדה המליצה על 6 מיליון שקלים להפקות משותפות.

דב מעוז: היות והוועדה לא מצאה לנכון לזמן את מועצת הקולנוע, אז...

פרידה ישראלי: אנחנו הורדנו כבר ל-4 מיליון, בעקבות הערות.

פרידה ישראלי: אנחנו קיבלנו דוגמאות לסרטים שנעשו, בדקנו סרט-סרט, לראות איך הסרטים עומדים, הפקות שנעשו בפועל, עם הנתונים הכספיים שלהם ואחוז ההשקעות הזרות והבנו ש-6 מיליון אולי היה רף גבוה מדי.

פרידה ישראלי: 4 מיליון, אנחנו יודעים שהיו סרטים שנכנסים אליו.

פרידה ישראלי: יש את מנגנון הסיוע לסרטים ישראלים באמצעות הגופים המסייעים, אנחנו רצינו פה לתת עידוד להפקות---

אבישי ברוורמן: יש לי הצעה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להעביר את זה לסיכום ולהצבעה.

אבישי ברוורמן: בואו נלך למבחן החיים.

אבישי ברוורמן: אם פתאום יהיה, מר דב מעוז, ביקוש אדיר לסרטים במיליון שקל, אני אזמן את הישיבה, נזמין את גב' פרידה ישראלי ונשנה את החסם הזה.

דב מעוז: לגבי סרטים זרים, ההסתייגות שלנו היא פחות חזקה, אבל לגבי הפקות משותפות, אתם אולי לא מודעים לזה, אבל בשנה האחרונה החלק הארי של הכספים שהלכו להפקות ישראליות שנעשו בישראל זה מכספים זרים שנכנסו ארצה.

דב מעוז: ברוב ההפקות זה לא עלה על חצי מיליון דולר.

כתרי שחורי: אני רק רוצה שניים-שלושה דברים, לתת כמה נתונים.

כתרי שחורי: אני בהחלט תומך מאוד בחוק.

כתרי שחורי: אני מכיר ומוקיר את ההסתייגות של עורך דין שרצר בעניין של ה-17%.

כתרי שחורי: המודל הזה נוסה בכמה מדינות, במיוחד קנדה, וזה כן יכול לעבוד בדרך מנגנון המיסוי כפי שהוצג פה עכשיו.

כתרי שחורי: יחד עם זה, אני מצטרף להסתייגות של מר דב מעוז בעניין של הקופרודוקציות.

כתרי שחורי: אני רוצה להביא לידיעת הוועדה שב-2007 וב-2006 למעלה מ-44% מכל הכסף שהושקע בקולנוע הישראלי, העלילתי, מקורו בחוץ לארץ וישנו רצון וצימאון עצום בגלל העוצמה והכח של הסיפורים הישראליים והכישרון של היוצרים והניסיון של המפיקים לספק את הסרט בזמן, בתקציב ובאופן מקצועי.

כתרי שחורי: יחד עם זה, אני אומר, מניסיון כמנהל הקרן בשמונה השנים האחרונות, ואני מרשה לעצמי להגיד שהייתי שותף להובלה של פריצה מחודשת בגיוס כל המשקיעים בחוץ לארץ, שלפחות בנושא של הקופרודוקציות, שאין דרך אחרת כמעט לעשות היום, מה גם שחוק הקולנוע כרגע עומד בכלל ב---

אבישי ברוורמן: מר שחורי, כמה אתה היית אומר בתור חסם?

כתרי שחורי: אם הייתם מסכימים ללכת ל-2 מיליון שקלים, הייתי מאוד שמח.

כתרי שחורי: משהו באמצע, הייתי גם שמח.

אבישי ברוורמן: גב' ישראלי, נגמור על שלושה?

אבישי ברוורמן: אם הוא אומר, במקרה זה, זה על פי רבים להטות.

אבישי ברוורמן: הם חיים את הקרנות האלה והקופרודוקציות האלה, ואם יש ביקוש כזה גבוה, אז אני יודע שאמרנו ואמרנו, אבל אולי צריך פה קצת להתקדם ולגמור.

פרידה ישראלי: אנחנו הורדנו כבר 2 מיליון.

פרידה ישראלי: המטרה היא כאן לא לעשות.

פרידה ישראלי: ..

פרידה ישראלי: אנחנו באמת רוצים לעודד הפקות משמעותיות, לא לקחת את כל התעשייה הקיימת, שמתקיימת היום ולתת לה עידוד נוסף.

פרידה ישראלי: אנחנו רוצים לעשות בחקיקה הזאת איזה שהיא משיכה למעלה ואני חוששת שאנחנו עלולים לאבד ככה את האפקט.

אבישי ברוורמן: טוב.

אבישי ברוורמן: אני מבטיח לכם שאם נבדוק את הנושא הזה באמת ויש ביקוש כזה גדול, אנחנו נזמן.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לסכם.

אבישי ברוורמן: אני חושב שנאמרו פה כל המלים וכל הדברים.

אבישי ברוורמן: אל"ף, כמו שאמר ידידי חבר הכנסת ריבלין, זה לא רק תעשייה, זה גם תרבות ואלה גם השגרירים הטובים ביותר בעולם, עם כל ההסתייגויות שהיו פה.

אבישי ברוורמן: לכן העידוד הזה הוא עידוד חיובי.

אבישי ברוורמן: הטענה שנראית לי הגיונית, שאפשר היה לעודד עוד יותר על ידי הורדת החסם של 4 מיליון שקל, אבל מכיוון שבמקרה הזה אתם עדיין לא רוצים להתפשר, אני מקבל, אבל אני אומר שגם להם יש ניסיון רב, ואני ממליץ לאשר את החוק הזה כפי שהוצע.

אבישי ברוורמן: אנחנו נקרא אותו סעיף-סעיף ואם באמת נראה שהביקושים הגדולים לקופרודוקציות הן כאלה שהחסם הזה הוא אפקטיבי ומונע סרטים נוספים, אנחנו נעלה את זה לשינוי החוק.

אבישי ברוורמן: לגב' סמדר אלחנני הערה אחת.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

סמדר אלחנני: אני מבחינה בזה בהרבה מאוד מקומות.

סמדר אלחנני: יש כאן את העניין של מה שאני קוראת 0-1, לא הגעת בדיוק בשקל אחד לרף, הפסדת את הכל.

אבישי ברוורמן: היא רוצה אפרוקסימציה במקום בינאריות.

סמדר אלחנני: הנה, השחקן שהוא 150,000 שקלים, תתני לו 130,000, אז כבר כלום.

סמדר אלחנני: צריך לעשות איזה מנגנון החלטה.

סמדר אלחנני: זה קיים בסוגים שונים של פטור.

סמדר אלחנני: שקל נוסף להכנסה, מפריד שקל אחד מהמענק.

פרידה ישראלי: אבל הפשטות היא הדבר החשוב ביותר.

סמדר אלחנני: כן, אבל אם הוא בדיוק נפל בעשרה שקלים מהדבר הזה?

אבישי ברוורמן: אני מציע שתפתרו את זה.

אבישי ברוורמן: רבותיי, אני מבקש מגב' שגית אפק לקרוא את סעיפי החוק.

שגית אפק: הצעה נוספת שאולי אפשר את הסכומים לקבוע או בתוספת או בצו, ואז באמת תהיה האפשרות לעשות את מה שהיושב ראש מציע.

אבישי ברוורמן: בסדר גמור.

אבישי ברוורמן: מר שחורי, פרידה הסכימה, אנחנו נעביר את הסכומים לא כחוק, כי אם כצו, וצו יאפשר לנו את הגמישות במידה ונראה שאתם צודקים, ובהסכמה אנחנו נשנה את זה במהירות, ללא שינוי החוק.

ראובן ריבלין: אבל צו יאפשר גם לעשות סכום יותר גבוה.

שגית אפק: חבר הכנסת ריבלין, אפשר לכתוב בחוק 'לא יעלה על'.

אבישי ברוורמן: אני מאמין שגם בכנסת הבאה וגם אחריה עדיין יישבו פה אנשים שרוצים לעודד סרטים.

מרק רוזנבלום: אני לא מבין את ההסתייגות לגבי שחקן ישראלי או במאי ישראלי.

מרק רוזנבלום: מאיפה ההסתייגות הזו?

מרק רוזנבלום: היא חדשה.

פרידה ישראלי: זה לא חדש.

פרידה ישראלי: ראינו שכמעט בכל המקומות נהוג לעודד את מה שנקרא 'הוצאות מתחת לקו', ולא הוצאות מעל הקו.

פרידה ישראלי: הוצאות מעל הקו זה הוצאות לבמאי, לתסריטאי, למפיק.

פרידה ישראלי: שחקן ראשי, אני עוד זוכרת שהתייעצות עם מר כתרי שחורי, הסכום של 150,000 שקל שנקבע פה, כי לא ידענו איך נגיד מי זה שחקן ראשי, ואנחנו הבנו שתחת הסכום של 150,000 שקל, כל השחקנים הראשיים הישראליים היום הם לא שחקנים ראשיים.

פרידה ישראלי: הם מקבלים את הסכום הזה ומטה, לא מעל.

פרידה ישראלי: זאת אומרת שגם כאן עשינו משהו מקל ואנחנו כמובן לא מדברים על שחקנים הוליוודיים, כי הם לא תושבי ישראל, וההוצאות לשלם לשחקן זר לא חל.

מרק רוזנבלום: אני חייב להסביר.

מרק רוזנבלום: נכון, יש מושגים של מעל הקו ומתחת לקו וזה מתייחס בדרך כלל להפקה זרה שמגיעה עם במאי זר ששכרו 10 מיליון דולר, ושחקן זר ששכרו 8 מיליון דולר, וממילא אתה לא מנכה להם מס, פרט לאנגליה, דרך אגב, שכדי לגנוב מאירלנד, כן מכירים בהוצאה הזו, כדי להתמודד מול אירלנד.

מרק רוזנבלום: כי אירלנד גנבו להם את כל ההפקות.

מרק רוזנבלום: אבל נניח שאנחנו הולכים בשיטה שלא מכירים, אז שכר בישראל מעל הקו הוא לפעמים יותר נמוך מהשכר מתחת לקו, אם אתה בודק את שווי העבודה של הבמאי, התסריטאי והשחקן.

מרק רוזנבלום: זאת אומרת שהדבר הזה לא תקף לאזרחים ישראלים באופן גורף.

מרק רוזנבלום: הוא תקף כשבא לפה במאי הוליוודי, או שחקן הוליוודי, אין לזה שום תוקף לגבי תושבי ישראל שממילא אני רשאי לנכות להם מס, אם הם משלמי מסים בישראל.

מרק רוזנבלום: לכן אני חושב שצריך לתקן את זה, או שיש הסתייגות שזה לא מוכר.

פרידה ישראלי: מה לתקן?

מרק רוזנבלום: בחוק כתוב ששכר במאי, שחקן, מפיק, גם אם הוא ישראלי, לא מוכר לצורך חישוב ההוצאה הזאת וזה לא נכון, בעיקר, שוב, בקופרודוקציה.

מרק רוזנבלום: אנחנו מאוד שואפים שבקופרודוקציות היצירה תהיה ישראלית והמימון יהיה אירופאי.

אבישי ברוורמן: הערה שהיא גם נכונה והיא גם כחול-לבן.

מרק רוזנבלום: אין לי בעיה שתגבילו בתקרה.

פרידה ישראלי: איזה תקרה?

פרידה ישראלי: של סכום?

מרק רוזנבלום: כן, כמו של שחקן, תגבילו לבמאי, אם הוא ישראלי, תקרת שכר.

מרק רוזנבלום: אבל אין היגיון בזה.

מרק רוזנבלום: יש היגיון רק כשזה מעל הקו שבא מחוץ לארץ.

פרידה ישראלי: את אותם סכומים כמו של שחקן ראשי, לעשות גם לבמאי?

מרק רוזנבלום: לא, במאי ותסריטאי עובדים על פרויקט מוגבל בזמן.

פרידה ישראלי: אני רוצה להבין.

פרידה ישראלי: תסריטאי כותב סרט שאחר כך חובר למפיק והם הולכים לחפש איך להוציא את ההפקה הזאת אל הפועל.

ראובן ריבלין: אל תהיה ידך קלה, תסריטאי, עד שהוא נבחר כתסריט שממנו יבצעו סרט, עושה 20 תסריטים שלא הרוויח עליהם גרוש.

ראובן ריבלין: אותו דבר במאי.

אבישי ברוורמן: גב' ישראלי, זו הערה מאוד נכונה.

מרק רוזנבלום: אם מדובר בתושבי ישראל, זה צריך להיות מוכר, לקבוע תקרה מסוימת.

אבישי ברוורמן: לגב' ישראלי יש הצעה.

פרידה ישראלי: זו עדיין לא הצעה, אני רוצה להסביר.

פרידה ישראלי: אנחנו רצינו לעודד את כל ההפקה, את השימוש באתרים ובנותני שירותים ובתי מלון וצלמים---

מרק רוזנבלום: ואת הכותב לא?

מרק רוזנבלום: אם הוא ישראלי?

פרידה ישראלי: המייסדים של הסרט, הם אלה שמחפשים את המיקום להפקה ובעצם חשבנו וראינו במודלים רבים, אני יכולה לבדוק בדוח, שההטבות ניתנות רק להוצאות מתחת לקו, לא כולל במאי, מפיק, תסריטאי ושחקן ראשי.

מרק רוזנבלום: עוד פעם, גם בקנדה יש הבדלה בין השחקן הקנדי.

מרק רוזנבלום: ..

מרק רוזנבלום: אם התסריטאי הוא אזרח קנדי, זה מוכר ואתה מקבל על זה את כל ההטבות, להיפך, אתה---

אבישי ברוורמן: בשכל הישר, גב' ישראלי, החיים אומרים שלעתים יש גם תסריטאים וגם אחר, אז מדוע לא לקחת את הנקודה הזאת ולהכליל אותה?

אבישי ברוורמן: מה הבעיה?

פרידה ישראלי: שוב, השאלה היא האם אנחנו רוצים לעודד תסריטאים ישראלים, שזה גם דבר יפה, לשבת ולחשוב---

אבישי ברוורמן: לא, אנחנו רוצים קופרודוקציה, אבל בהזדמנות הזאת שאם יש תסריטאים, שגם---

פרידה ישראלי: אנחנו רוצים פה את הרחבת התעסוקה, אבל אנחנו רוצים את אותן השפעות, ארבעת יוצרי הסרט, לא ראינו אותם כבין אלה שעליהם זכאים ל---

אבישי ברוורמן: רבותיי, אני רוצה להעביר את זה.

טלי דולן: אנחנו דיברנו פה על זה שאנחנו עומדים בתחרות מול מדינות אחרות.

טלי דולן: כמו שגב' ישראלי אמרה, מצלמים סרט על ירושלים שמצלמים אותו במרוקו.

טלי דולן: החוק הזה בא להעמיד אותנו במצב יותר טוב, לתת לנו תאוצה קדימה, בתחרות הזאת מול המדינות האחרות והתחרות היא לגבי רוב נותני השירותים, התפאורנים ומקימי הבמה וכן הלאה.

טלי דולן: השחקן הראשי, הבמאי, התסריטאי, הם בדרך כלל אלה שאתה בוחן אותם לא בגלל שנותנים לך 20% הטבת מס, אלא בגלל שאתה רוצה אותם ככאלה ולכן ההטבה ניתנת לאחרים.

אבישי ברוורמן: רבותיי, אנחנו מתקרבים לסיום.

ראובן ריבלין: אני רוצה להעיר הערה אחת ליוצרים הנכבדים, שאנחנו מכבדים מאוד את עשייתם ובאמת צריך להעלות על נס את הקולנוע הישראלי שבעשר השנים האחרונות צעד צעדים אדירים קדימה.

ראובן ריבלין: אני רק רוצה לומר, הצעת החוק הזאת באה מתוך מגמה לעודד השקעות חוץ בישראל.

ראובן ריבלין: הוא לא מבטל את חוק הקולנוע, שזה דבר חשוב.

ראובן ריבלין: אתם רוצים, באמצעות החוק הזה, לפתוח עוד כמה דלתות או חלונות או מסדרונות לאיזה שהם יתרונות אחרים.

ראובן ריבלין: הדבר הזה בוודאי לא יכול לבוא לידי הסכמה מצד נציגי הממשלה כרגע.

ראובן ריבלין: אני מוכן לומר לזכותם, הלוואי והיינו יכולים.

ראובן ריבלין: בקריאה שנייה ושלישית ייתכן מאוד שאנחנו יכולים להכניס כל מיני הסתייגויות שהממשלה תחזור בה.

ראובן ריבלין: אם יתקבלו, הממשלה תחזור בה מהחוק.

ראובן ריבלין: אלא אם כן אפשר להוריד ולהפחית.

ראובן ריבלין: אני לא מציע את הצווים, אני אומר לכם, אני מזהיר מפני צווים.

ראובן ריבלין: צווים נותנים אפשרות בידי הממשלה יום אחד להחליט שהיא באה ו---

אבישי ברוורמן: באישור ועדת הכספים.

ראובן ריבלין: באישור ועדת הכספים?

ראובן ריבלין: אבל בצו הראשון הוא יצטרך לבוא ולומר שהוא מסכים לשלושה מיליון.

שגית אפק: לא, נשאיר את הסכומים שקבועים פה ואחר כך נאמר ששר האוצר, באישור ועדת הכספים, רשאי לקבוע סכום שונה.

כתרי שחורי: אני מאוד בעד החוק, אנחנו מאוד בעדו ואנחנו עומדים כולנו מאחוריו.

כתרי שחורי: לפני שלושה חודשים עשו לי סיוט, נקרא לזה כך, במרוקו, וראיתי איך מרוקו מכניסה 600 מיליון דולר בשנה בשירותי הפקה.

כתרי שחורי: יש משרד ברבט שזה כל עניינו בחיים.

כתרי שחורי: אנחנו היינו שם ואנחנו איבדנו את זה.

כתרי שחורי: אולי יש איזה שהוא סיכוי בפסטיבל קאן הקרוב שנציגים של הבית הזה והממשלה יעמדו בקאן ויכריזו שפעם ראשונה יש לישראל מה להציע.

אבישי ברוורמן: תודה, זה היה הסיכום הטוב ביותר.

אבישי ברוורמן: האויב של הטוב הוא הטוב ביותר.

אבישי ברוורמן: אני מעביר את החוק הזה להצבעה.

אבישי ברוורמן: גב' שגית אפק תקרא סעיף-סעיף, כולל מה שמקובל גם על חבר הכנסת ריבלין, הצווים באישור ועדת הכספים.

שגית אפק: '

שגית אפק: החוק לעידוד הפקת סרטים בישראל (הוראת שעה ותיקון חקיקה), התשס"ח-2008'.

שגית אפק: 'בחוק זה, הפקה זרה, הפקת סרט בישראל בידי תושב חוץ שמתקיימים בה שניים אלה: (1) סכום תשלומי ההפקה בישראל ששולמו לצורך הפקת הסרט הוא שמונה מיליון שקלים חדשים לפחות', כשנוסיף פה הוראה שתתייחס גם להפקה זרה וגם להפקה המשותפת, 'ששר האוצר, באישור ועדת הכספים, יהיה רשאי לקבוע סכום שונה לעניין סכום תשלומי---

טלי דולן: זאת אומרת שזאת תהיה הוראה כללית שתחול על שתי ההגדרות.

שגית אפק: '(2) הפקת הסרט לא נעשתה בסיוע של מוסד ציבור כהגדרתו בסעיף 3(א) לחוק יסודות התקציב והנתמך למטרה זו, לפי המבחנים לתמיכה במוסדות ציבור שנקבעו לפי הוראות סעיף 12 לחוק הקולנוע'.

שגית אפק: (3) 'הפקה משותפת – הפקת סרט בישראל, למעט סדרת טלוויזיה, שמתקיימים לגביה כל אלה:'.

שגית אפק: כלומר זה לא יחול בכלל על סדרות טלוויזיה.

שגית אפק: 'תושב וישראל ותושב חוץ שותפים בהשקעה בתקציב הפקת הסרט, בזכות היוצרים בו ובהכנסות ממנו.

שגית אפק: חלקם של תושבי החוץ בהשקעה בתקציב הפקת הסרט הוא 50% לפחות.

שגית אפק: סכום תשלומי ההפקה בישראל ששולמו לצורך הפקת הסרט, בניכוי 85% מסכום השקעתם של תושבי ישראל בתקציב הסרט, הוא 4 מיליון שקלים חדשים לפחות'.

שגית אפק: גם לגבי זה תחול ההגדרה של הצו.

שגית אפק: 'הפקת סרט – כל הפעולות שמטרתן להביא ליצירת עותק ראשון שלם של סרט המוכן להקרנה מסחרית, לרבות חלק מהפעולות כאמור'.

שגית אפק: 'חברת הפקות ישראלית – חברה תושבת ישראל שעיסוקה הפקת סרטים'.

שגית אפק: 'חוק הקולנוע – סדרת טלוויזיה, סרט עלילתי שהופק לשם שידור בטלוויזיה, ערוך בפרקים וכל פרק מהווה משדר בפני עצמו'.

שגית אפק: 'סרט, כהגדרתו בחוק הקולנוע'.

שגית אפק: 'הפקודה, פקודת מס הכנסה'.

שגית אפק: 'תושב חוץ, כהגדרתו בפקודה, למעט חבר בני אדם שתושבי ישראל הם בעלי השליטה בו, או הנהנים או הזכאים ל-25% או יותר מההכנסות או מהרווחים של החבר, במישרין או בעקיפין.

שגית אפק: לעניין זה בעלי שליטה, כהגדרתם בסעיף 68(א)(ג) לפקודה'.

שגית אפק: למעשה ההגדרה של תושב חוץ השתנתה ממש לאחרונה בחוק העולים.

שגית אפק: זה יחול על 183 ימים כמרכז חיים.

טלי דולן: נכון, בוודאי, ואנחנו נביא לכם את התיקון, אבל איך שלא יהיה תמיד מתלבשים על הפקודה, מה שגם נכון, כי זה חוק מס.

שגית אפק: אתם תביאו עוד תיקון שעושה תיקון רוחב לתושב חוץ.

טלי דולן: נכון, לתושב חוץ, אבל זה ישפיע על תושב ישראל.

שגית אפק: אולי זאת התשובה לחבר הכנסת ליצמן.

טלי דולן: וזו לא תשובה לחבר הכנסת ליצמן, כי לכל חוק יש את הצרכים שלו ולכל חוק יש את ההגדרות שלו.

טלי דולן: אנחנו לא יכולים לעשות סדר בכל הדברים של המדינה, אולי אתם יכולים.

אבישי ברוורמן: נעשה, נעשה.

שגית אפק: 'תשלומי הפקה בישראל – תשלומים המשתלמים לתושב ישראל לשם הפקת סרט, בעד רכישה או שכירות בישראל של שירותים או נכסים שהשימוש בהם יהיה בישראל, למעט; (1) תשלומים לרכישת נכס המיועד לפי טיבו לשימוש גם לאחר סיום הפקת הסרט.

שגית אפק: (2) תשלומי ריבית.

שגית אפק: (3) תשלומים אחרים שקבע שר האוצר'.

שגית אפק: 'לכל מונח אחר בחוק זה, תהא המשמעות הנודעת לו בפקודה'.

שגית אפק: 'חברת הפקת ישראלית המשלמת תשלומי הפקה בישראל, לצורך הפקה זרה או הפקה משותפת, שסעיף 164 לפקודה חל עליהם, זכאית להטבה לשם הקטנת עלויות ההפקה ועידוד הפקת סרטים בישראל בשיעור כמפורט להלן מתשלומי ההפקה בישראל, ובלבד שהיא מנהלת פנקסים קבילים לגבי הכנסתה ובהם חשבון נפרד לגבי כל סרט שהיא מפיקה.

שגית אפק: בהפקה זרה 17%, בהפקה משותפת שבה חלקם של תושבי החוץ בהשקעה בתקציב הפקת הסרט הוא 75% לפחות, 13%, בהפקה משותפת לסרט 9%.

שגית אפק: '.

שגית אפק: 'הוראות סעיף זה לא יחולו על תשלומי הפקה בישראל--- היו"ר אבישי ברוורמן: אני חושב שלפעמים חלק מהקריאות האלה, שהן קריאות של פרוטוקול, הלוא אף אחד לא מקשיב להן, אז אני הייתי מציע או לעשות את זה---

יעקב ליצמן: לא רק שאנחנו לא מבינים, גם מי שכתב את זה לא מבין.

אבישי ברוורמן: לכן אני מציע שבכל זאת צריך להשתמש בשכל הישר, ופה אני מסתכל על עורכי דין אחרים, או שעושים את זה כמו בבית הכנסת והולכים מהר, כי אין טעם לבזבז חמש דקות על הקריאה הזאת, או שאמרנו 'קראנו, שמענו'.

ראובן ריבלין: חייבים.

ראובן ריבלין: אל תמציאו.

ראובן ריבלין: חייבים, כי יכול אחר כך לומר חבר כנסת שהוא לא הבין מה...

ראובן ריבלין: אני מודה באשמה, חוץ מחוקים שאני אומר מראש שאני לא מבין בהם, אין חוק שאני מאשר אותו בהצבעה, אם אני לא יודע מה מדובר.

שלי יחימוביץ': גם אני, אותו הדבר.

אבישי ברוורמן: אני לא מדבר על זה, אני מדבר על כך שהקריאה, אחרי שהבנו את החוק, לא מוסיפה כהוא זה ולכן אין פה מקום למוסרנות.

שגית אפק: '

שגית אפק: הוראות סעיף זה לא יחולו על תשלומי הפקה בישראל שמשלמת חברת הפקות ישראלית, במישרין או בעקיפין, בכסף או בשווה כסף, לקרוב של החברה, למפיק, לבמאי, לתסריטאי או לשחקן ראשי, לקרוב של כל אחד מהם או למי מטעמו של כל אחד מהם, בעד שירותיהם, וכן על תשלומים שמשלמת החברה בעד רכישת זכויות יוצרים ביצירה הספרותית שעליה מבוסס הסרט'.

שגית אפק: 'קרוב, כהגדרתו בסעיף 88'.

שגית אפק: 'שחקן ראשי – שחקן שהכנסתו בעד משחקו בסרט, שאינה השתתפות בהכנסות מסרט, היא 150,000 שקלים חדשים, או יותר'.

שגית אפק: לא הוחלט להכניס לכאן את הבמאי והתסריטאי.

שגית אפק: 'חברת הפקות ישראלית הזכאית להטבות כאמור בסעיף 2, תנכה בשעת התשלום של תרגומי ההפקה בישראל, שסעיף 164 לפקודה חל עליהם, מס בשיעור לפי סעיף 164 לפקודה, או מס בשיעור ההטבה שלו היא זכאית לפי סעיף 2, לפי הגבוה מביניהם'.

שגית אפק: 'ניכתה החברה מס כאמור, תשלם לפקיד השומה לפי הוראות סעיף 166 לפקודה, רק את יתרת סכום המס שניכתה העולה על סכום ההטבה שלו היא זכאית לפי סעיף 2, ככל שיש יתרה כאמור'.

שגית אפק: 'חברת הפקות ישראלית המבקשת לקבל הטבה לפי סעיף 2 לגבי תשלומי הפקה בישראל שהיא משלמת כאמור באותו סעיף, תודיע על כך לפקיד השומה לפני תחילת הפקת הסרט בישראל.

שגית אפק: בהודעה כאמור תציין החברה את שם הסרט, את פרטי תושב החוץ שמפיק את הסרט או שהוא שותף בהפקתו, לפי העניין, את חלקו של תושב החוץ בהשקעה בתקציב הפקת הסרט ואת שיעור ההטבה החל לגביה לפי הוראות סעיף 2'.

שגית אפק: 'להודעה לפי סעיף קטן (א) תצרף החברה את אלה: (1) אישור בכתב של תושב החוץ שמפיק את הסרט או שהוא שותף בהפקתו, לפי העניין, כי ידוע לו שהוראות חוק זה יחולו על תשלומי הפקת הסרט בישראל'.

שגית אפק: מה החשש שלכם שאתם מבקשים את האישור הזה?

פרידה ישראלי: הרי החברה הישראלית מנכה במקור והכספים מיועדים בעצם להקטנת העלויות של תושב החוץ, הוא מוציא את כל העלויות.

פרידה ישראלי: הוא לקח חברת הפקות ישראלית שתעשה את זה בפועל.

פרידה ישראלי: חשוב לנו שתושב החוץ יודע שיש פה ניכוי במקור שאמור לשמש להחזר עלויות.

טלי דולן: יותר מזה, רצינו לחייב אותם בהסכם להעביר את זה לתושב החוץ, כי זאת בעצם המטרה, אבל אז הגענו למסקנה שאנחנו לא יכולים להתערב בעניין הזה.

פרידה ישראלי: ברגע שתושב החוץ יודע שהניכוי במקור הזה נשאר בכיס של חברת ההפקות, הוא מתחשבן עם חברת ההפקות.

ראובן ריבלין: העניין של הצו נכנס?

שגית אפק: נכנס.

שגית אפק: אמרנו בהתחלה שייכנס, יחול גם על הפקה משותפת וגם על הפקה זרה, לגבי שני הסכומים.

שגית אפק: '(2) הצהרה של החברה לפקיד השומה, שבה מתחייבת החברה למסור הודעה לכל מי שיקבל ממנה תשלומי הפקה בישראל, לפי הוראות סעיף קטן.

שגית אפק: ..'.

שגית אפק: 'חברת הפקות ישראלית המבקשת לקבל הטבה לפי סעיף 2, תודיע בכתב לכל מי שיקבל ממנה תשלומי הפקה בישראל כאמור באותו סעיף, במועד ההתקשרות עמו, על כוונתה לקבל הטבה לגבי התשלומים כאמור ולנכות מהם מס בשיעור האמור בסעיף 3.

שגית אפק: לא מסרה חברת ההפקות הישראלית לפקיד השומה ולמקבל תשלומי ההפקה בישראל הודעות לפי הוראות סעיף 4 לגבי תשלומי הפקה בישראל שהיא משלמת, יראו אותה כמי שבחרה שהוראות סעיף 2 ו-3 לא יחולו על התשלומים שלגביהם לא נמסרו הודעות כאמור'.

שגית אפק: 'סכום ההטבה, לפי סעיף 2, שניתן לחברת הפקות ישראלית, יופחת מהוצאות הפקת הסרט המותרות לניכוי לפי כל דין.

שגית אפק: בחוק מס ערך מוסף, בסעיף 30.

שגית אפק: בסעיף קטן (א) בסופו יבוא '18, מתן שירות לתושב חוץ בידי חברת הפקות ישראלית לשם הפקת סרט בישראל, למעט סרט ישראלי'.

שגית אפק: בסעיף קטן (ג) בהגדרת תושב חוץ, בסופה יבוא 'ולעניין סעיף קטן (א)(18), גם אם הוא שוהה בישראל לצורך הפקת הסרט'.

שגית אפק: אחרי הגדרת תושב חוץ, יבוא 'הפקת סרט וחברת הפקות ישראלית, כהגדרתם בחוק לעידוד הפקת סרטים בישראל'.

שגית אפק: 'סרט וסרט ישראלי, כהגדרתם בחוק הקולנוע'.

שגית אפק: 'ביצוע – שר האוצר ממונה על ביצוע חוק זה'.

שגית אפק: 'הוראת שעה – הוראות חוק זה, למעט סעיף 7' –שזו ההטבה במס ערך מוסף, שהיא הטבה קבועה- 'כל יתר ההטבות יחולו רק עד תום שנת המס 2013'.

שגית אפק: מה יקרה ב-2013?

שלי יחימוביץ': מה קרה שעוצרים לבדוק הטבות מס?

שלי יחימוביץ': בדרך כלל זה טייס אוטומטי.

שלי יחימוביץ': מה החידוש פה?

טלי דולן: בדרך כלל אנחנו נותנים הטבות מס לתקופה מוגבלת.

טלי דולן: לחוק הזה יש מטרה, אנחנו נרצה לחזור אחרי כמה שנים ולראות שהוא באמת עמד במטרה שלו.

טלי דולן: אבל מהניסיון---

שלי יחימוביץ': חבל שלא עושים אותו דבר עם פטורים אחרים.

שלי יחימוביץ': זה רעיון מצוין.

טלי דולן: האמת היא שעושים את זה.

טלי דולן: למשל פטור מהשכרת דירות הוארך להרבה שנים ואחר כך ירד הגובה.

אבישי ברוורמן: רבותיי, אני מעביר את זה להצבעה.

אבישי ברוורמן: מי בעד הצעת החוק לעידוד הפקת סרטים בישראל (הוראת שעה ותיקון חקיקה), התשס"ח-2008?

ראובן ריבלין: יש הסתייגות לתיקון.

אבישי ברוורמן: ביחד עם הצווים שאמרנו, התיקונים שייתנו לנו את הגמישות.

שלי יחימוביץ': גב' אפק, גם אני מוסיפה הסתייגות דיבור.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: מי נגד?

אבישי ברוורמן: מי נמנע?

אבישי ברוורמן: פה אחד.

אבישי ברוורמן: הצעת החוק התקבלה פה אחד רבותיי, לקראת ראש השנה, אני חושב שזו בשורה בסופו של דבר לתעשיית הסרטים הישראלית.

אבישי ברוורמן: אני לא יודע אם יבוא לציון גואל, אבל אולי יבואו לציון מפיקים זרים.

ראובן ריבלין: צריך לברך את גב' ישראלי על העבודה היפה.

אבישי ברוורמן: פרידה והצוות כולכם, יישר כח, גם על החוכמה, גם על הגמישות וגם על העבודה.