הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 17, פרוטוקול מספר 123, 2008-09-15 11:00

סופה לנדבר: רבותיי, שלום למי שהגיע ואנחנו ממשיכים את הישיבה השנייה היום, ואני צריכה להגיד שהישיבה מתקיימת אחרי שאני ביקרתי במקום.

סופה לנדבר: אני נמצאת בפגרה וכמעט כל יום נמצאת במקום אחר.

סופה לנדבר: אני ביקרתי גם שם.

זאב נוימן: בקדנציה הקודמת היתה מצוקה של עולים, היו הרבה עולים שחיכו לדיור.

זאב נוימן: בזמנו של יולי אדלשטיין ובעזרה של חביב הקמנו שם מקבץ דיור.

זאב נוימן: השנים התחילו להתארך, עד שהמקבץ הסתיים היה איזה שהוא עיכוב, בסוף הצליחו עכשיו להעביר מארגמן, לאכלס את המקום, פינו את ארגמן, איכלסו את המקום או חלק מהמקום בנווה ספיר.

זאב נוימן: יש שם כמאה ומשהו איש.

זאב נוימן: לפני שלושה חודשים התחלנו פעילות עם אירנה, פעילות טובה, עיריית עכו מפעילה פעילות למבוגרים שהיו שם בבטלה, לא היה להם מה לעשות, הסתובבו, ובאמת הכרנו את אירנה, שיתוף פעולה מצויין, אנחנו נותנים שם פעילות לעולים, אני חושב שזה הולך טוב, זה מתקדם.

זאב נוימן: אבל לעולים יש שם איזו שהיא תלונה.

זאב נוימן: יש שני מפעלים שקיימים שם, שעיריית עכו עשתה שם פעילות, אנחנו זימנו את בעל המקום, את בעל המפעל שהוא שם ארבעים חמישים שנה לשימוע, לנסות לסגור את המקום או שהוא יעמוד בתנאים שלנו, שהוא לא יפעיל את המקום בשתיים, שלוש בבוקר, יעיר את כולם, הוא מוציא שם קיטור ועושה רעש, וכל הקטע של העשן מגיע אליהם לחלונות.

זאב נוימן: אנשים מבוגרים, עברו מלחמות, אצלם הכל מתפרש כגזים ורוצים לחסל ואתם לא מבינים מה אנחנו עוברים שם.

זאב נוימן: אירנה תגיד כמה מלים.

זאב נוימן: מהבחינה הזו אנחנו בודקים, יש שם סיורים, גם השבוע סיירנו שם במקום.

זאב נוימן: אנחנו עושים את הפעילות לנסות לסגור את המקום.

זאב נוימן: יש שם עוד מפעל שמייצר חומרי ניקוי.

זאב נוימן: גם משם יוצא איזה שהוא ריח שהאנשים המבוגרים מבוהלים ממנו, ואנחנו גם שם ביקרנו השבוע.

זאב נוימן: או שבמפעל הזה היו מוכנים לקראתנו או לא, אבל הם השבוע דווקא היו במצב נקי ומסודר במקום הזה.

זאב נוימן: חוץ מזה, במקום עצמו יש הרבה תלונות לאנשים המבוגרים.

זאב נוימן: למשל שאין להם בערב מה לעשות, אין שם ספסלים.

זאב נוימן: יש גם תעלה, שכשהקמנו את המקום לפני שמונה תשע שנים, משהו כזה, אז בעל הנכס התחייב שהם סוגרים את התעלה.

זאב נוימן: הוא מכר את המקום הזה למישהו אחר, יש לנו מכתב פה התחייבות שלו שתוך כמה חודשים הוא מתחיל לסגור אותו.

זאב נוימן: אנחנו עוקבים אחרי זה.

זאב נוימן: אבל בעל הנכס הראשון, למה ואיך אני לא יודע להרחיב, לא עשה את מה שכתוב בחוזה.

זאב נוימן: הסגירה של התעלה עולה שניים, שלושה מיליון שקל, משהו כזה.

זאב נוימן: היו שם חברת באו-האוס, שמכרו את המקום לתשובה אם אני לא טועה והוא מכר את זה לגמלאים, אבל התעלה שייכת לבעל המקום החדש.

זאב נוימן: מי שקנה אמור וחייב על פי החוזה לסגור את המקום.

זאב נוימן: אנחנו מבחינת עיריית עכו עשינו את הניקיון הראשוני, אנחנו מרססים, אבל שוב פעם, מדובר באנשים מבוגרים, שהאנשים האלה מבוהלים מכל דבר.

זאב נוימן: אנחנו גם מקימים שם במקום מגרשי טניס, שתהיה להם אווירה יותר טובה קצת.

זאב נוימן: סך הכל התלונות שלהם נכנסות לבעלי המקום, אם זה בעניין של המקלטים שחברת הכנסת סופה תעלה את זה, שאין להם מקלטים, אין להם מים, אין להם איוורור במסדרונות, אם נתנו להם את החדרים אז הם מתלוננים שעל הרשתות, שתבינו, יש חלונות שם, אז רשתות, אם מישהו רוצה להרכיב את הרשת הוא צריך לשלם איזה שלוש מאות ומשהו שקלים להרכיב את הרשת.

זאב נוימן: אני פניתי לחברים, הם אומרים זה לא בחוזה, אנחנו מוכרים את זה.

זאב נוימן: אז גם זו תלונה שלהם, בקטע הזה.

זאב נוימן: אתם תשמעו עכשיו את כל התלונות בנושא הזה.

זאב נוימן: אנחנו מבחינת עיריית עכו עושים את כל המאמצים שהחיים שלהם יהיו חיים טובים, וכמה שיותר טובים.

זאב נוימן: אנחנו מכניסים פרוייקטים שלנו לתוך המקום, אנחנו מקבלים את הסיוע ממשרד הקליטה חלק וחלק ישירות מתקציב של עיריית עכו, שאחראית על זה לנה שהיא עובדת ישירות עם אירנה.

זאב נוימן: כבר עשינו כמה פעילויות ואני חושב שזה הולך טוב.

זאב נוימן: הרכבנו שם שלושה ספסלים שהיו חסרים.

זאב נוימן: אבל אם מאה או מאה חמישים דיירים יוצאים בערב ואין להם איפה לשבת אז כל אחד יוצא מהבית עם הכסא, זה קצת לא נשמע טוב.

זאב נוימן: אלה הטענות של הדיירים.

זאב נוימן: הזמנו את חברת הכנסת סופה לנדבר, אני רוצה להגיד לכם, במהלך מהיר, בלי הרבה דיבורים, באמצע החופש שלה, הגיעה לשם.

זאב נוימן: היא ישבה איתם ודיברה, היא שמעה את כל הבעיות, ונשמע.

סופה לנדבר: טוב, רבותיי, אנחנו ניתן לדבר לדיירים, אני הייתי במקום אבל בגלל שאני רוצה לכבד את הדיירים ולתת להם הרגשה טובה, בכל זאת הגיעו מעכו, אני אתן להם לדבר.

סופה לנדבר: רק אני רוצה בכמה נקודות להגיד.

סופה לנדבר: שני הבניינים האלה נמצאים בין מפעלים ותעלת ניקוז.

סופה לנדבר: שזה ריחות חזקים ואני חושבת שאתם מבינים שכאשר אנשים מבוגרים נמצאים במצב הזה אז זה מכניס אותם ללחץ.

סופה לנדבר: תעלת הניקוז פתוחה, והיו צריכים לסגור אותה לדעתי לפני שנה כשהם נכנסו, וגם להפעיל את כל הדברים כלפי המפעלים.

סופה לנדבר: כמו שאני ציינתי בשבוע הקודם אין שם איוורור במסדרונות.

סופה לנדבר: אין צל בגינה, אנשים יוצאים והם לא מבינים מי אחראי על כך.

סופה לנדבר: נכון שזאב מטעם העירייה הגיע לשם, ואני לא יודעת איך הוא השיג את הספסלים אבל הוא הכניס לשם ספסלים, אבל אני חושבת שצריכים לדאוג לאנשים, בכל זאת אנשים רוצים לצאת, רחוק לא יכולים ללכת, אין שם גינה, אין שם ירק, אין שם צל, וצריכים לטפל בזה.

סופה לנדבר: אין שם גם מספיק פעילות חברתית.

סופה לנדבר: אני שמחה שהתחילו פעילות חברתית אבל כנראה מישהו במשרד הקליטה בזמן שמוציאים את המכרזים גם מכניסים בתוך המכרז שיש שם או צריך להיות שם פעילות חברתית.

סופה לנדבר: צריך לחצני מצוקה, האנשים בעצם נמצאים בחרדה ובמצב כזה נפשי כאילו הכניסו אותם לאיזו שהיא סאונה, בלי איוורור, בלי מקומות ישיבה, בלי ברז מים וחדרי שירותים, בלי איוורור גם בחדרי שירותים.

סופה לנדבר: אני אתן לרעיה לדבר, היא בעצם ריכזה המון פניות, ואת כל הפניות האלו הם היו מרוצים במקום הישן איפה שבארגמן קיבלו לפני מספר שנים את הדירות שם, אבל כאשר משרד הקליטה העביר אותם לחצו על האנשים האלה לעבור.

סופה לנדבר: שלמה זיו לחץ.

ראיסה גוט: לחצו ושיקרו.

ראיסה גוט: הם עברו לשם מלחץ ומאיומים כי לא היתה להם ברירה בעצם.

ראיסה גוט: המעבר לא עלה להם כלום, זה הכל היה על חשבון משרד הקליטה.

ראיסה גוט: הם עברו בחורף.

ראיסה גוט: לא ראו שום דבר ולא שמעו על שום בעיות.

ראיסה גוט: הם היו מפוחדים.

ראיסה גוט: הם חשבו שאם הם לא יעברו אז הם יישארו תחת השמיים הפתוחים.

ראיסה גוט: לא מבינה באיזה ראשים נולד הפרוייקט הזה מבחינת תכנון.

ראיסה גוט: יש שם מפעלים כימיים, שמזיקים לבריאות.

ראיסה גוט: מפעל לצמיגים, עבודה בלילה, בשתיים בלילה ובעשרה לשש בבוקר.

ראיסה גוט: משחררים ריח.

ראיסה גוט: הם נושמים כל יום אדים של דבק וגומי.

ראיסה גוט: יש גם מפעל לחומרי ניקוי.

ראיסה גוט: ניסתה להיכנס למפעל אבל בעל המפעל סילק אותה.

ראיסה גוט: היא הצליחה להיכנס למפעל ודיברה עם העובדים שם במפעל.

ראיסה גוט: היא ראתה שם עשן מאוד גדול ואז היא עוד יותר נבהלה מכל מה שהם נושמים.

ראיסה גוט: המהנדס הראשי של המפעל אמר תכתבי לאן שאת רוצה, תפני לאן שאת רוצה, תעשי מה שאת רוצה.

ראיסה גוט: כל יום מתעוררים בארבע לפנות בוקר.

ראיסה גוט: החלונות שלהם ממש משקיפים למפעל.

ראיסה גוט: חמישה דיירים כבר עברו משם.

ראיסה גוט: אין אוורור במסדרונות.

ראיסה גוט: בשטח אין שם שום דבר ירוק או צמחיה.

ראיסה גוט: יש רק שלושה ספסלים.

ראיסה גוט: אין הצללה.

ראיסה גוט: מקלטים לא מאובזרים.

ראיסה גוט: אין שירותים, אין מים, אין כסאות, אין כלום בתוך המקלטים.

ראיסה גוט: בתעלה יש צפרדעים והם שומעים כל הלילה את הצפרדעים.

סופה לנדבר: חוץ מזה יש ריח מהתעלה הזאת, זו תעלת ניקוז.

ראיסה גוט: זה מקור לזיהומים.

ראיסה גוט: מדובר באנשים בני שמונים פלוס.

ראיסה גוט: לא יודעים מי הבעלים, טענה אליך שאתה קמת באמצע הישיבה ועזבת.

ראיסה גוט: בשביל מה אנחנו משלמים תשע מאות שלושים שקל.

ראיסה גוט: לא ברור איך ליד מפעלים כאלה בנו בנייני מגורים.

ראיסה גוט: זה השמדת עם.

סופה לנדבר: חביב, אתה זוכר, קיימנו פעם אחת איזו שהיא ישיבה באיזה שהוא הוסטל באשדוד, אתה זוכר, לא תרגמתי הכל אבל גם לא נתתי לאנשים להתפרץ, ואתה זוכר איך אנחנו החזקנו אותם.

סופה לנדבר: עכשיו אני צריכה להגיד לזכותו של זאב, ועכשיו אני לא אתרגם את זה, הוא פשוט החזיק אותם בכוח, מפני שהצער והכעס שיש במקום זה פשוט בלתי נסבל.

סופה לנדבר: והם לא כועסים סתם.

סופה לנדבר: יש שם עובדה ששני הבניינים האלה נמצאים באזור של תעשייה.

סופה לנדבר: ואני לא יודעת מי לא ראה את זה, איך לא ראו את זה, אבל בניין עומד בין מפעלים, שיש שם זיהום אוויר, ובין התעלה הזאת, שזה פשוט בלתי נסבל.

סופה לנדבר: ואני לא יודעת, לא מעבירים אנשים מבוגרים למצב כזה.

חביב קצב: לפני שניכנס לדיון רציתי להגיד משפט אחד, וזה גם לך איל וגם לך אירנה.

חביב קצב: פשוט, איך אומרים, אנחנו יושבים פה, אנחנו משרד הקליטה, אנחנו אחראים על הבניין, אנחנו שכרנו את הבניין.

חביב קצב: אנחנו יושבים פה מול העולים ויושבים בוועדה לפניות הציבור בכנסת.

חביב קצב: אנחנו אחראים מול הכנסת, מול העולים, מול כל מי שצריך.

חביב קצב: אנחנו אתכם, אם צריך לעשות משהו אתכם, אתם לא צד כרגע, תרשו לי להגיד, תשמעו את זה, אנחנו חתומים על חוזה, אנחנו אחראים על החוזה, יש לי בקשה לא להיגרר לדברים שלא צריך להיגרר אליהם.

חביב קצב: תודה.

ניצן לוז: אני מהמשרד לאיכות הסביבה.

ניצן לוז: לגבי זה ששמים בניינים ליד מפעלים זו לא האחריות שלנו, אם אפשר אחר כך לתרגם לה מה שאני אגיד לה, זה לא אחריות שלנו וזה באמת לא קשור.

ניצן לוז: אבל מה שחשוב בשביל להרגיע אותה זה שאנחנו בודקים את המפעלים האלה באופן קבוע, מבקרים בהם הרבה מאוד, אנחנו יודעים מה המצב.

ניצן לוז: אין שם זיהום אוויר.

ניצן לוז: יש ריח.

ניצן לוז: הם התלוננו בזמנו על ריח ואת הריח עם המפעל צמיגים אנחנו הקטנו.

ניצן לוז: על הרעש פעם ראשונה שאנחנו שומעים וזה דבר שאנחנו נבדוק.

ניצן לוז: זאת אומרת המפעל של החומרי ניקוי זה בעיקר איפסון.

ניצן לוז: אנחנו בודקים בתוך המפעל ואין זיהום אוויר שיוצא מהמפעל שמסוכן לאנשים.

ניצן לוז: זה חשוב שהיא תדע בשביל להרגיע אותה.

ניצן לוז: לגבי תעלת הניקוז, זה לא ניקוז של ביוב, אני הבנתי שהיתה שם בעיה של מי תהום גבוהים ועשו תעלה, בחורף זה בטח יותר זורם, יש שם מי גשמים אבל עשו את התעלה בשביל לנקז את מי התהום הגבוהים.

ניצן לוז: זה לא שעובר שם ביוב.

ניצן לוז: אם יש יתושים זה לא בסדר, ברור שצריך לטפל בזה.

ניצן לוז: אם מים עומדים בקיץ זה לא בסדר, צריך לטפל בזה.

סופה לנדבר: מי צריך לטפל בזה?

ניצן לוז: העירייה, אני מניחה שיגידו מה שהם עושים.

ניצן לוז: אנחנו יכולים לבוא לבדוק, ואם יש עוד תלונות ועוד תלונות, הבעיה של מים עומדים בתעלה וזבובים ויתושים, אנחנו נבוא ונעשה את הבדיקות והעירייה מחוייבת לבוא ולטפל.

ניצן לוז: אבל חשוב שהיא תבין שאנחנו עושים שם הרבה בדיקות, בגלל שזה קרוב לאזור מגורים.

ניצן לוז: זה האיגוד ערים לאיכות סביבה גליל מערבי עושה את זה.

ניצן לוז: הם מגיעים לשם המון.

זאב נוימן: אנחנו עושים שם פעם בחודש.

סופה לנדבר: אני לא יודעת, רבותיי, תשמעו, משהו לא מסתדר לי.

סופה לנדבר: אם לא הייתי במקום אז הייתי קוראת את המכתב, הייתי אומרת זאב, היו שם משרד איכות הסביבה, הכל בסדר, רק אנשים מתים שם, אני לא יודעת ממה הם מתים אבל זה כנראה מהיסטריה שיש שם במקום.

סופה לנדבר: אני הייתי שם במקום.

סופה לנדבר: ריח מגעיל, אני לא יודעת האם מותר לבנות את הבניינים בתעשייה, זה איזור תעשייה.

ניצן לוז: זה לא החלטה שלנו.

סופה לנדבר: בסדר, אנחנו עכשיו נשאל את משרד הפנים איך הכניסו את האנשים המבוגרים למצב כזה.

סופה לנדבר: זה מצב פשוט בלתי נסבל.

ניצן לוז: אבל לגבי הריח של הצמיגים אנחנו עבדנו עם המפעל הזה והם הקטינו ריח.

ניצן לוז: עכשיו הצמידות הזאת אמרתי מראש, זה לא מקובל עלינו, אבל לא מתייעצים איתנו על זה.

סופה לנדבר: מזכירים לי שכשאני באתי אני שטפתי את הרכב לפני זה, נכנסתי למקום, הייתי שם שעה, שעה וחצי, כל הרכב שלי היה עם אבק כזה מגעיל.

ניצן לוז: יש שם בנייה ליד, של המגרשי ספורט האלה.

סופה לנדבר: אבל אני הייתי בחצר של המקום הזה.

סופה לנדבר: משרד הפנים, מה קורה שם?

דקלה עדי פרץ: אני דקלה, נציגה של הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה.

דקלה עדי פרץ: אני יכולה לספר לכם על המצב התכנוני.

דקלה עדי פרץ: איפה שהוקמו מקבצי הדיור זה שטח ששינה ייעוד מתעשייה למגורים, לפני הרבה שנים, הוא שינה את הייעוד למגורים ובשטח הזה הוקמו מקבצי הדיור.

דקלה עדי פרץ: שטח של המפעלים זה שטח שהיה שטח תעשייה.

דקלה עדי פרץ: כששינו את הייעוד למגורים לקחו בחשבון שכל האזור תעשייה צריך לעבור רה-תכנון ולשנות ייעוד למגורים.

סופה לנדבר: זאת אומרת את המפעלים צריכים להעביר למקום אחר, בשפה הכי ברורה.

דקלה עדי פרץ: כן.

דקלה עדי פרץ: עכשיו באמת אושרה תכנית בשנת 2004 בשטח של המפעלים האלה, שהמפעלים מסומנים להריסה ומיועדים למגורים.

דקלה עדי פרץ: יש שם שטח שמיועד למגורים.

דקלה עדי פרץ: עכשיו השטח הזה, התכנית הזאת עוד שנה התוקף שלה פג, כי היא היתה לתוקף מוגבל של כמה שנים.

דקלה עדי פרץ: משיחה עם מהנדסת העיר של עכו היא אמרה שהם עושים עכשיו תכנית חדשה שבאה להאריך את התוקף של התכנית הזאת כי הם כן מעוניינים שהשטח יישאר שטח למגורים.

דקלה עדי פרץ: שטח לבנייה למגורים ולא שטח לתעשייה.

דקלה עדי פרץ: גם לפי תכנית המיתאר החדשה לעיר עכו שהיא עכשיו בהכנה ותכנית האב שאומצה על ידי הוועדה המחוזית השטח מיועד למגורים.

דקלה עדי פרץ: השטח צריך לעבור ולהשתנות להיות מגורים, לא שטח של תעשייה.

סופה לנדבר: מי אחראי על זה שמפעילים בינתיים שם מפעלים?

דקלה עדי פרץ: היזמים של התכנית שייעדה את השטח למגורים זה היו יזמים פרטיים, שהשטח הוא שטח של המדינה, עם חכירה ליזמים פרטיים.

דקלה עדי פרץ: אני הבנתי שהיזמים כן ניסו לשווק את השטח וזה לא היה להם מספיק כלכלי, אז הם לא עשו את זה בינתיים.

חביב קצב: אנחנו השארנו שם, אם את זוכרת, מאתיים שבעים יחידות דיור.

חביב קצב: בלחץ שלי שהדיור לא יהיה פחות ממאה מטר, את זוכרת, לא רצינו שם דיור קטנות, רצינו איזו שהיא שכבה של ציבור ברמה יותר גבוהה, ואז זה נתקע באיזה שהוא מקום.

חביב קצב: הם רצו שלוש מאות ועשר דירות, היה שם סיפור.

סופה לנדבר: עכשיו לא מעניין אותי איזה תכנון היה ואיזה ועדה אישרה.

סופה לנדבר: אם היה שם שינוי בתכניות ואישרתם בעצם את הבנייה בוועדה המחוזית, איך אתם משאירים שם את המפעלים, מי אחראי לכך שמפעלים בינתיים מפעילים את המפעלים והם עובדים במקום לסגור אותם מייד לפני שהעבירו את האנשים לשם.

דקלה עדי פרץ: תראי, לפי התכנית אנחנו אחראים על התכנון, אבל ביצוע בשטח אנחנו לא יכולים להכריח.

סופה לנדבר: מי אחראי על השטח?

דקלה עדי פרץ: מכיוון שהיוזמה פה, היזמים פה היו יזמים פרטיים.

סופה לנדבר: אבל הם יזמים פרטיים במדינת ישראל, לא באי בודד.

דקלה עדי פרץ: נכון, זה שטח של המדינה.

דקלה עדי פרץ: אני מניחה שאולי אם היו מסבסדים להם את זה אז זה היה הופך להיות יותר כלכלי ומישהו היה הופך את זה.

סופה לנדבר: לא, אבל לפני שנתתם אישור, אתם נתתם אישור לבנייה ציבורית.

דקלה עדי פרץ: אנחנו משנים את הייעוד של השטח.

דקלה עדי פרץ: אנחנו קובעים מה הייעוד של השטח.

דקלה עדי פרץ: היתרי בנייה יוצאים, אחרי זה מישהו צריך לבוא, לפנות לוועדה המקומית שנמצאת בעירייה ולהוציא היתרי בנייה.

דקלה עדי פרץ: אף אחד לא בא ועשה את זה.

דקלה עדי פרץ: אף אחד לא לקח את היוזמה, כנראה בגלל חוסר כלכליות של השטח.

זאב נוימן: היזם שתכנן את המקום יום אחד ראה בעיתון שיש מכרז, חמישה שישה יזמים מהעיר הגישו בכל מיני מקומות בעיר והם זכו.

זאב נוימן: אנחנו לא יכולנו למנוע את זה מהם.

זאב נוימן: הם אמרו אנחנו בונים שני בניינים פה.

זאב נוימן: אנחנו לא יכולנו למנוע את זה אחרי שאישרנו.

זאב נוימן: אבל המקום היה מיועד, על החניה.

סופה לנדבר: אבל מישהו אחראי על זה, נכון, שינו את היזם, זה נמצא בתוך מדינה, ועדה מחוזית שינתה את הייעוד, כאשר משנים את הייעוד לוקחים בחשבון שיש שם מפעלים וזה איזור של תעשייה וצריכים לשנות את זה.

סופה לנדבר: רבותיי, זה לא נשמע לי הגיוני.

חביב קצב: ועדה מחוזית אישרה שינוי ייעוד.

חביב קצב: אבל מתן ההיתר לבנייה זה ועדה מקומית שאישרה את ההיתר.

חביב קצב: ועדה מקומית היתה צריכה להמשיך לדעתי ולדאוג לפינוי כל האיזור מהאיזור התעשייתי.

חביב קצב: זו דעתי זאב.

זאב נוימן: אני מקבל את זה, אבל מישהו יזם צריך לבוא.

סופה לנדבר: מי היה אז ראש העיר?

זאב נוימן: שמריהו בירן.

זאב נוימן: אם בא יזם ואומר אני רוצה לבנות פה בניין והוא מקבל מהמדינה, אדמות מינהל, אז המינהל צריך לבוא.

סופה לנדבר: אני רוצה שאנשים ימשיכו להיות בתנאים תנאים, ולא בתנאים כמו שהם חיים.

זאב נוימן: משרד הקליטה שייתן את השירות שלו למקום.

סופה לנדבר: טוב, תסבירו לי איפה נמצאת הבעיה, איך אנחנו מטפלים עכשיו בבעיה הזאת.

אורה חריש: העירייה צריכה לדאוג לפנות את המפעלים.

אורה חריש: ואז יהיה קרקע שיהיה יותר קל לשווק אותה.

אורה חריש: תבדקו את זה.

דקלה עדי פרץ: המבנים מיועדים להריסה וכתוב פה שזה באחריות הוועדה המקומית תוך חצי שנה מיום אישור התכנית לפנות את המפעלים ולהרוס אותם.

דקלה עדי פרץ: ועדה מקומית אחראית להריסה של המבנים האלה, תוך חצי שנה מיום אישור התכנית, שזה היה 2004.

דקלה עדי פרץ: עוד שנה כבר התוקף שלה פג, אבל הבנתי שהם פועלים להאריך את התוקף של התכנית.

דקלה עדי פרץ: העירייה כן מעוניינת שיהיו שם מגורים ולא תעשייה.

שלומית אבינח: אבל כמה זמן צריך להרוס מפעל?

זאב נוימן: תשמעי, את לא יכולה לבוא לבנאדם שחמישים שנה יש לו שם מפעל- - -

רונן כהן: אבל זה בטוח חלק מהמכרז.

רונן כהן: כשאתה הוצאת את המכרז לשיווק אתה היית צריך לתת ביטול.

זאב נוימן: חבר'ה, מי שעשה את השיווק, יושבת פה דקלה, אנחנו ישבנו באותה ועדה.

זאב נוימן: בעל הנכס, שהיה אז באוהאוס, הביאו איזו שהיא תכנית.

זאב נוימן: הם הכניסו אותם בתכנית מיתאר.

אורה חריש: רק העירייה יכולה לאכוף את זה.

סופה לנדבר: טוב, חביב, מה אתה אומר, כמה שנים עמדו הבניינים האלה ריקים?

חביב קצב: שנתיים וחצי הבניינים עמדו ריקים.

סופה לנדבר: למה העברתם אותם לפני שהרסו את המפעלים האלו?

חביב קצב: אין שום קשר, אנחנו יש לנו בניין, אנחנו קיבלנו היתרים, אנחנו פעלנו עם בניין עם היתר מגורים, אנחנו קיבלנו אישור של ועדה מקומית לאיכלוס, קיבלנו אישור ועדה מקומית להקמת המבנה.

חביב קצב: הלכנו על פי החוקים, יש לנו את כל האישורים.

חביב קצב: אנחנו פועלים על פי אישורים ואנחנו לא מאכלסים שום בניין בלי אישורים.

חביב קצב: ואנחנו קיבלנו את כל ההיתרים.

חביב קצב: ואני שמח כל יום שאנחנו פינינו את ארגמן והעברנו אותם לפה.

חביב קצב: אני שמח על כל יום.

סופה לנדבר: הם היו שמחים להיות בארגמן.

חביב קצב: אני שמח על כל יום שאנחנו פינינו, אני חושב שזו היתה פעולה נכונה, היתה פעולה בזמן הנכון, במקום הנכון והיתה הכרחית.

חביב קצב: עכשיו אני חוזר לנושא עצמו.

חביב קצב: אנחנו כמה פעמים כבר פנינו, שתדע זאב, פנינו כמה פעמים לראש העיר בנושא של המפגעים התברואתיים האלה.

חביב קצב: אנחנו לפני איזה חודשיים פנינו גם באמצעות עמידר למשרד לאיכות הסביבה, שיבוא ויבדוק את הנושא הזה.

חביב קצב: אנחנו לטעמנו, ואני לא בא על תקן של מחלק אחריות, זאב, אל תבין את זה בצורה לא נכונה, אתה מכיר אותי.

חביב קצב: אני חושב שזו אחריות העירייה לאכוף את הנושא הזה.

חביב קצב: המקום הזה הוא מפגע.

חביב קצב: אי אפשר לבוא ולהגיד גבירתי שייצא ריח, לא ייצא ריח.

חביב קצב: המקום, מי שהיה במקום ורואה את המקום, אני לא איש מקצוע כמוך אבל אני חושב שהמקום הזה מהווה מפגע תברואתי.

חביב קצב: אני פניתי כבר כמה פעמים לראש העיר במכתב הזה, ולאחר שראיתי שזה לא התקדם ביקשתי מעמידר לפני חודשיים לפנות למנהל המחוז של משרד איכות הסביבה בצפון שיבוא, יאכוף ויבדוק את הנושא הזה.

חביב קצב: לטעמי זה מפגע תברואתי לכל דבר ועניין.

ניצן לוז: תראה, לנו יש אנשי מקצוע שבודקים את הדברים, וזה התוצאות שהם נותנים.

חביב קצב: אני מכבד את זה, רק אני חייב להגיד לך, אם תרשי לי.

ניצן לוז: אבל אם היו שואלים את משרד איכות הסביבה לפני שבונים את הבניינים האלה אם צריך לשים מגורים ליד איזור תעשייה.

חביב קצב: זה לא נכון, הלא החליטו על כל השטח בשינוי ייעוד.

חביב קצב: הנקודה היא שהעירייה לא אכפה את פינוי האיזור הזה.

חביב קצב: לדעתי העירייה צריכה לאכוף את הפינוי, היא צריכה לבצע את הנושא של ההחלטה של שינוי הייעוד כי יש החלטה של ועדה מחוזית לשינוי ייעוד, לדעתי צריכים לעשות את זה.

חביב קצב: ואני חושב, את היית במקום גברת?

ניצן לוז: אני הלכתי למקום לפני שבאתי לפה.

חביב קצב: אז אני הייתי במקום, אני לא איש מקצוע, אתם אנשי איכות הסביבה יודעים, יש לכם את התקנים שלכם, אני מכבד את זה, אבל תדעי, מי שנמצא במקום רואה שזה מפגע.

ניצן לוז: תשמע, מפגע לבנאדם שמריח ושומע רעש, לבי לבי איתו.

ניצן לוז: אני לא אומרת, אנחנו בודקים את המדדים של התנאים שאנחנו צריכים לעמוד בהם.

ניצן לוז: אבל יש מקומות, בשביל זה יש איזורי תעשיה ואיזורי מגורים.

ניצן לוז: תעשייה כולם עובדים באותן שעות ועושים רעש ומהומה ומגורים גרים לחוד.

ניצן לוז: אם שמים מגורים של אנשים ליד תעשייה זה באמת לא בסדר.

חביב קצב: את צודקת.

חביב קצב: צריך לפנות את המפעלים האלה.

זאב נוימן: השאלה באיזו שעה אתם בודקים.

זאב נוימן: אם תבואו בשתיים היא טוענת, אם אתם באים בשמונה עשר בבוקר.

זאב נוימן: היא אומרת שמעירים אותם בשתיים שלוש בבוקר.

ניצן לוז: אז יבוא פקח שלנו בשתיים בלילה.

רונן כהן: יש לך חוזה לפנות את המקום, יש לך את הכלים המשפטיים להוציא צו סגירה.

סופה לנדבר: רבותיי, אני צריכה להגיד שהוא בינתיים ממלא מקום ראש העיר, הוא לא ראש העיר, וההחלטה היתה של שמריהו, שאתם יודעים באיזה מצב הוא נמצא.

סופה לנדבר: אז עם כל הכבוד אנחנו עכשיו מנסים את האשמה לזרוק אחד על השני.

סופה לנדבר: אני שואלת מה אני עושה כדי שאנשים יהיו במצב טוב.

סופה לנדבר: אני חושבת שזו אחריות של כולנו.

רונן כהן: נכון, אנחנו מרגישים אחריות ואני חושב שצריך לפנות לאלה שזכו במכרז.

רונן כהן: מי שמחוייב, מי שמחזיק בשטח הזה.

רונן כהן: אין תכנית שמוציאים, שמקבלים עליה היתר בלי תנאים.

רונן כהן: יש סט של תנאים, אתה מקבל, אתה צריך לעמוד בקריטריונים, יש לך לוח זמנים.

אורה חריש: העירייה צריכה לבדוק את ההסכמים שיש שם, אם צריך לפנות אנשים תמורת פיצוי אז לעשות מה שצריך ולשווק את הקרקע למגורים.

אורה חריש: אבל זה עניין של העירייה.

סופה לנדבר: תסבירו לי מה אני עכשיו כיושבת ראש ועדה צריכה לבדוק.

רונן כהן: אני הייתי פונה לראש העיר, אומר לו זה המפגע, בוא תגיד מי אחראי.

זאב נוימן: אנחנו מטפלים בזה עכשיו, אמרתי לכם בתחילת דבריי שהיינו במקום, ואנחנו רודפים אחרי אנשים, ואנחנו בודקים ביום ובלילה.

זאב נוימן: אם איכות הסביבה מגיע ואומרים שהכל בסדר אז אנחנו בבעיה.

ניצן לוז: אתם החלטתם שזה לא איזור של מפעלים, אתם צריכים להוציא את המפעלים משם.

ניצן לוז: אי אפשר לשנות את התקנים של איכות הסביבה בגלל ששמתם אנשים ליד מפעלים.

זאב נוימן: תקשיבי, התפקיד שלך זה כרגע להגיד, אני ככה חושב, כי אני גם יושב באיכות הסביבה בכרמיאל, התפקיד שלך להגיד אם זה מסוכן או לא מסוכן.

זאב נוימן: תבואו בלילה, איפה שמנו מה שמנו אנחנו נדון, תאמיני לי, דיקלה פה.

רונן כהן: אני לא חושב שחייב להיות מסוכן, מספיק שזה בלתי נסבל.

רונן כהן: אם היא אומרת לך אני לא יכולה לחיות שם זה בלתי נסבל.

רונן כהן: לא חייבים למות מכל דבר.

ניצן לוז: אפשר לשלוח פקח בשתיים בלילה שיקשיב לרעש.

ניצן לוז: רעש זה גם מפגע.

ניצן לוז: אז עכשיו אנחנו שומעים פעם ראשונה בלילה שזה קורה.

ניצן לוז: המפעל דיווח לנו שהוא עובד בין שש בבוקר לשש בערב.

ניצן לוז: אנחנו קיבלנו את מה שהוא דיווח.

ניצן לוז: יבוא פקח ושהם יגידו בדיוק באיזה שעות זה קורה.

סופה לנדבר: אני מבקשת מכם, איכות הסביבה, משרד השיכון, משרד הקליטה, עמידר, תפתחו את המכתב שאני כתבתי, תרגום של פנייה שאני קיבלתי והעברתי אותה למשרד הקליטה.

סופה לנדבר: אני קיבלתי פנייה של אנשים.

סופה לנדבר: תסתכלו על מה שהם כותבים.

סופה לנדבר: על מפעלי כימיקלים, על חומרים מסוכנים ,על זה שיש שם ריחות וסבל וכאבי ראש וגרון ועיניים ופה.

סופה לנדבר: גברת זקנה, קשישה, עם מחלות נשימה, היא פשוט גוססת שם במצב הזה.

חביב קצב: אני בכל זאת רוצה לחלק, אם תרשי לי, את הנושא לכמה דברים.

חביב קצב: יש את הנושא של בדיקה של איכות הסביבה שהגברת המכובדת ממשרד איכות הסביבה אמרה מה שאמרה, שתלך לבדוק וכו', שהנקודה היא, אין בעיה שם של רמה, זיהום אוויר, סכנה, כל מיני דברים כאלה, אני מניח שהיא בדקה את זה.

חביב קצב: אבל העובדה קיימת והבעיה קיימת.

חביב קצב: הגברת אמרה שתבדוק בלילה.

חביב קצב: הבעיה קיימת ויש בעיה.

חביב קצב: אני הייתי במקום כבר כמה פעמים, אני פניתי לראש העיר כבר כמה פעמים, ויותר מזה, מאחר והתייאשתי ביקשתי לפנות למשרד איכות הסביבה לבדוק את הנושא הזה כי לטעמי זה מפגע.

חביב קצב: אני הייתי במקום כבר כמה פעמים, מי שנמצא במקום לא יכול להגיד שזה לא נפגע.

חביב קצב: אז יכול להיות שעל פי התקנים שלכם, אני מכבד את זה, אבל שתדעי שהמקום מהווה מפגע.

חביב קצב: עכשיו אני מגיע לנקודה השנייה, יש פה נושא אכיפה של הרשות המקומית לנושא של החלטות שהתקבלו.

חביב קצב: ואין מה לעשות, החלטות שהתקבלו שינו את האיזור משינוי ייעוד לאזור תעשייה לאזור מגורים.

חביב קצב: חלק מהנושא הזה קם כאזור מגורים וחלק שני לא אכפו את הנושא של שינוי ייעוד.

חביב קצב: אין מה לעשות.

חביב קצב: העירייה, זה סמכות שלה, זה החובה שלה לאכוף את הנושא הזה בדרך שלה, לא כל כך פשוט, אני מודע לזה זאב, אבל אין מה לעשות, זו אחריות העירייה לאכוף ולפנות את המפעלים.

חביב קצב: ללא שום קשר לרמת הזיהום שיוצא משם.

חביב קצב: כי ברגע שהתקבלה החלטה לשנות את הייעוד העירייה צריכה לאכוף את זה.

חביב קצב: אין מה לעשות.

חביב קצב: אז לאחר שהעירייה אוכפת את זה, אז כבר ההחלטה השנייה, יש שיווק, אין שיווק, זה כבר נושא אחר לגמרי.

חביב קצב: אבל אכיפת שינוי הייעוד העירייה חייבת לעשות את זה.

חביב קצב: ולא על תקן של הפלת אחריות.

זאב נוימן: קודם כל אני רוצה להגיד לכם שההחלטה היא מ-2004.

זאב נוימן: חבל מאוד שאתה לא היית איתי בקשר בתקופה האחרונה, אני בטוח שאני אעלה את זה לראש העיר, ראש העיר הוא קשוב, משתף איתי פעולה, אני בטוח שאנחנו נשתף פעולה בנושא הזה, אני אעיר את תשומת לבו.

זאב נוימן: דקלה כבר מודיעה לך פה שהמהנדסת שלנו אמרה, אני אגיע היום לעירייה ואני כבר אבדוק את זה.

רונן כהן: אפשר להגיש בקשה לשנות ייעוד חזרה לתעשייה.

זאב נוימן: אבל כבר הבתים נמצאים, אז מה עשינו בזה.

זאב נוימן: דקלה העירה את תשומת לבי, אני בטוח, אני אגיע היום אני אבדוק את זה.

זאב נוימן: אני גם אדבר עם המהנדסת, אני אעיר את תשומת לבו של ראש העיר, יש לנו שיתוף פעולה מלא.

חביב קצב: דרך אגב, אני גם מוציא מכתב היום לראש העיר, בעקבות זה.

חביב קצב: עכשיו דבר שני בנושא התעלה, אני שומע את זה פעם ראשונה היום, אני כבר כמה פעמים דיברתי עם ראש העיר על נושא התעלה, כשהיינו במקום אפילו ביחד, ולא ידעתי שנושא אטימת התעלה מוטל על היזם.

זאב נוימן: לא, לא היזם שלכם.

זאב נוימן: בעל הקרקע, זה שם הום-סנטר.

חביב קצב: כי אני כבר כמה פעמים כשפניתי לראש העיר בנושא אטימת התעלה אז הוא אמר שהוא מטפל בזה ושלח פקחים ושלח טרקטורים עם כל מיני משאיות עפר על מנת לעשות את זה.

רונן כהן: בתכניות הפיתוח העתידיות של השטח הזה התעלה צריכה להיות סגורה.

חביב קצב: אבל איך אוכפים את זה?

חביב קצב: זאב, אני חייב להגיד לך, מי שנמצא שם במקום זה מפגע תברואתי אמיתי.

חביב קצב: מבחינת יתושים ומבחינת דברים אחרים שאני לא רוצה להזכיר מה קורה שם, וריחות.

חביב קצב: אין מה לעשות, זה עובדה.

זאב נוימן: אנחנו מטפלים, העירייה מטפלת בזה.

דקלה עדי פרץ: אותו יזם גם ממשיך ומגיש בקשות להיתרי בנייה באיזור הזה שם.

דקלה עדי פרץ: זה אחד מהכלים שיש לכם, לאכוף את זה שהוא יסגור כבר את התעלה הזו, כי זה משהו שהוא היה צריך לעשות.

זאב נוימן: דקלה, את יודעת, המעבר הזה מבאוהאוס לחברת דלק זה מה שתקע את העניין, את יודעת.

דקלה עדי פרץ: כן, אבל הם מאוד פעילים מבחינת בקשות להיתרי בנייה, והם כל הזמן פונים, זאת אומרת לבקש הם מבקשים.

זאב נוימן: הם קנו את זה מבאוהאוס.

זאב נוימן: זה ההתחייבות של באוהאוס ב-2004 על התעלה.

זאב נוימן: בסדר.

סופה לנדבר: הם אומרים שלפני ביקור של משרד איכות הסביבה הם עשו ניקיון ובגלל זה אתם הגעתם ובדקתם בעצם מצב טוב ותקין, במפעל הצמיגים.

ניצן לוז: כי החומרי ניקוי, שמבחינתנו זה דברים שבאמת מסוכנים, הבנו שזה בעיקר איפסון שם ומאוד בדקנו.

ניצן לוז: לגבי הצמיגים מה שהוא אמר לי האחראי על התעשייה של איגוד ערים גליל מערבי, שבודק שם פעם בחודש, שזה לא עניין של ניקיון, זה עניין של הסכנה של מה שיוצא, שאולי את רואה, אולי את מריחה, אבל זה לא באמת מסוכן.

סופה לנדבר: רבותיי, אני רוצה שתתקנו את זה.

סופה לנדבר: קודם כל אני חושבת שבזמן שמוציאים שינוי ייעוד מוציאים גם מכתב דרישה לעירייה.

סופה לנדבר: זה פשוט משהו בלתי נסבל.

סופה לנדבר: אני לא רואה עכשיו לחפש מי אחראי על הסיפור הזה אבל אני מכריזה על כך שאנשים שנמצאים שם הם נמצאים בתנאים בלתי נסבלים.

סופה לנדבר: זה פשוט אי אפשר לסבול.

סופה לנדבר: ובגלל זה קודם כל חביב אני מבקשת באותו זמן שאתה תשלח את המהנדס שיבדוק אוורור בהוסטל בחדרה אתה לבדוק לי בבקשה את מצב האוורור במקום בעכו, בגלל שיש אותה בעיה.

חביב קצב: אני אבדוק, אבל הבעיה שם זה לא אוורור.

חביב קצב: אבל לא משנה, נעשה את זה.

חביב קצב: אני אכבד את זה.

חביב קצב: אני יכול להגיד לך ברשותך גבירתי, אם הבעיה של המפגעים הסביבתיים האלה תיפתר פשוט הבניין הוא לתפארת עם ישראל.

סופה לנדבר: כן, אבל תסביר לי, גינון והכל מי אחראי על כך?

סופה לנדבר: אין שם גינון, אין שם צל.

חביב קצב: זה אחריות הרשות המקומית שנתנה היתר, הרשה לי, זאב, גם בתוך המיתחם שאתה אישרת תכנית, הלא שום תכנית לא קמה לפני שרשות מקומית מאשרת, גם בתוך המתחם.

חביב קצב: אני בפרוגרמה שלי כשאני מפרסם לשכירת מקבצי דיור אני לא מתייחס לגינון.

חביב קצב: גינון אצלי זה לא חלק מהמפרט, גם זה לא אחריות שלי.

חביב קצב: אחריות הרשות המקומית לקבוע איפה היא עושה גינון, איפה היא לא עושה גינון.

חביב קצב: גם כשהיא נותנת היתר לבעל הבניין לבנות איזה בניין, באיזה גודל, היא קובעת.

זאב נוימן: בתוך המתחם אנחנו לא קובעים אם יהיו ספסלים בחוץ, אם יהיה להם צל או אם מוכרים להם את הרשתות.

זאב נוימן: אנחנו לא יכולים לשלוט על זה.

חביב קצב: אני לא חושב שצריך גינון במקום.

חביב קצב: אם אתה שואל אותי, אני ברמה המקצועית, זה מדובר בבניין למגורים, אין שום קשר בין בניין למגורים לגינון.

סופה לנדבר: רבותיי, תשמעו, זה אנשים שרגילים לצאת ולא לשבת עשרים וארבע שעות בחדר.

סופה לנדבר: אין שם פארק, אין שום מקום, המקום של התעשייה הפך להיות למקום מגורים.

חביב קצב: אבל יש גם מועדון, גבירתי, יש מועדון בפנים, יש מועדון ממוגז, יש מועדון ענקי, יש יופי של שולחנות, יש טלויזיה, יש משחקי שח.

סופה לנדבר: חביב, אנחנו לא יכולים להגיד לאנשים מבוגרים תשבו שם בחדר או תשבו במועדון או תשבו באיזה שהוא מקום.

סופה לנדבר: הם רוצים לנשום אוויר.

חביב קצב: משרד הגמלאים רצה בזמנו להוסיף כמה ספסלים למקום.

חביב קצב: היתה בקשה, אנחנו בזמנו ישבנו ודיברנו עם המנכ"ל שלך והוא אמר שהוא הולך לתת ספסלים במקום, באותו יום שהיה במקום ביחד עם השר, אמרו שהולכים לתת ספסלים למקום לטובת הדיירים.

דובר הגמלאים: אני הייתי במקום ולא זכור לי שהובטחה הבטחה כזו, אבל אני ידוע שעלתה הבעיה ועלתה הבקשה והנציגים מטעם המשרד פועלים לספסל שם את המקום.

דובר הגמלאים: הגורם שמטפל בזה הוא יבדוק דרכים לסייע בדבר הזה.

סופה לנדבר: כמה זמן אתה צריך?

סופה לנדבר: עד סוף חודש הזה אתם תהיו מסוגלים להביא את זה?

סופה לנדבר: תשמע, מתי היה הביקור של השר?

שלום בוכבוט: היה לפני ארבעה, חמישה חודשים.

שלום בוכבוט: אבל לא היתה הבטחה כזו.

שלום בוכבוט: הבעיה של הספסלים עלתה מאוחר יותר.

שלום בוכבוט: אני אומר עוד דבר, ממול המבנה יש שטח פתוח, ובישיבה שהיתה גם עם השר וגם עם ראש העיר אנחנו החלטנו להקצות מתקני כושר בטבע שמותאמים לאוכלוסיה המבוגרת שזה יהיה גם כן חלק מהפעילות של הדיירים וביקשנו שהמתקנים שאנחנו מקצים לעירייה יותקנו בשטח הזה ממול.

חביב קצב: אבל צריך צל.

זאב נוימן: מתי אתם מעבירים את זה?

שלום בוכבוט: זה אמור להיות בתחילת 2009.

שלום בוכבוט: לא דיברתי על ספסלים עכשיו.

סופה לנדבר: המפלגה של גמלאים מדברת כל כך גבוה על דאגה לקשישים ומבוגרים.

שלום בוכבוט: אני לא מהמפלגה, אני מהמשרד.

שלום בוכבוט: אז אני מצטער.

סופה לנדבר: אז אני אומרת, גם השר שלך מדבר גבוה מאוד בכנסת.

שלום בוכבוט: אני יכול להעביר לו את המסר.

סופה לנדבר: תעביר לו את המסר ותטפלו בזה דחוף.

סופה לנדבר: אם הבטחתם לאנשים אני חושבת שהשר הגיע לכאן לכנסת ולממשלה כדי לטפל בבעיות של קשישים.

סופה לנדבר: בינתיים אנחנו מטפלים ושם כמו צב, הולך לאט לאט וכלום לא זז.

סופה לנדבר: לא מקובל עליי.

סופה לנדבר: רבותיי, אנחנו נכנסים ליום כיפור עוד מעט, אז לפני שאנחנו ניכנס ליום כיפור, כל הדברים שאנחנו צריכים לבקש סליחה אנחנו נבקש סליחה בצורה אחרת.

סופה לנדבר: אנחנו בבניין הזה נבקש סליחה בזמן שאנחנו נתקן את הבעיות שיש שם.

סופה לנדבר: אני היום מעבירה מכתב לראש העיר על דרישה לסגירת המפעלים, ואנחנו נפרסם את זה גם בתקשורת.

סופה לנדבר: אני חושבת שמי שצריך להיות אחראי לכך זה העירייה.

סופה לנדבר: יחד עם זה, אני לא רוצה להוריד את האחריות מכולנו בגלל שפה יש סלט אחד גדול.

סופה לנדבר: אחד מעביר את האשמה לשני, שני לשלישי, ובינתיים אנשים כבר כמה חודשים חיים בתנאים לא תנאים.

סופה לנדבר: אני גם מבקשת ומעבירה את הפנייה לראש העיר לדרוש לסגור את התעלה.

סופה לנדבר: אני מבקשת מהשר לאיכות הסביבה לעשות את הבדיקה דווקא בלילה, בזמן שזה מפריע לאנשים.

סופה לנדבר: אני חושבת שהטענות שלהם מוצדקות ובגלל זה צריכים לעשות את הבדיקה בדיוק בזמן ושלא ידעו שיש בדיקה.

סופה לנדבר: אני חושבת שבזמן שהם מכינים את עצמם לבדיקה זה לא טוב.

סופה לנדבר: ולך חביב אני מבקשת בזמן שאתה תשלח לחדרה את המהנדס שהוא גם יבדוק בעכו.

סופה לנדבר: אלו הדברים ואני תוך זמן קצר אדרוש ישיבה נוספת כאשר כל אחד ידאג להעביר לכאן מה נעשה בזמן הקצר הזה.

סופה לנדבר: אני מבקשת שתעשו שם פיתוח ושיהיה צל לאנשים וספסלים ושזה לא ייקח עד שנה הבאה מפני שבשנה הבאה אני מאמינה שחלק מהדיירים כבר לא יהיו כאן.

זאב נוימן: יש את נושא הרשתות.

זאב נוימן: הם קיבלו חלונות ללא רשת.

זאב נוימן: בא בנאדם רוצה רשת הוא צריך לקנות אותה מהם, כי זה לא בהסכם איתם.

אייל וינרב: הוא לא צריך לקנות את זה מאתנו.

אייל וינרב: אנחנו יצרנו איזה שהוא קשר עם ספק ואנחנו הוזלנו את העלויות ואנחנו מציעים להם את זה במחיר מאוד מוזל.

אייל וינרב: אף אחד לא צריך לקנות את זה מאתנו.

אייל וינרב: צריך להסביר פה משהו לגבי המבנה הזה שאת אומרת שהחיים שלהם הם בלתי נסבלים.

אייל וינרב: צריך להפריד בין האיכות של הסביבה לאיכות חיים בתוך המבנה.

אייל וינרב: כי המבנה הזה הוא מבנה ברמות הכי גבוהות.

סופה לנדבר: אם אתה תשים את הבניין בגן עדן זה דבר אחד ואם אתה תשים את הבניין הזה בגיהנום אז הוא יהיה גיהנום.

סופה לנדבר: אני לא רוצה להפריד בגלל שאנשים חיים בתנאים לא תנאים.

אייל וינרב: אבל את צריכה להבין את כל התנאים, כי אנחנו קנינו את המבנה הזה כבר מתוכנן.

אייל וינרב: מתוכנן אחרי שאישרו את התכנון הזה בכל הוועדות.

אייל וינרב: אני במקרה מהנדס בניין שיודע את כל התהליכים, קנינו את זה כבר מאושר, עם חוזה.

אייל וינרב: אנחנו מילאנו את כל התנאים של החוזה, בנינו את הבניין.

חביב קצב: אבל אתה יודע למה צריך רשתות?

חביב קצב: בגלל המפגעים.

חביב קצב: לא צריך רשתות.

חביב קצב: בבית שלי אין לי רשת.

אייל וינרב: בקיצור, באמת צריך להבין, המתקן עצמו, מועדון, חדר כביסה, כל השטחים הציבוריים, הם ברמה הכי גבוהה.

סופה לנדבר: תשמע, יכול להיות שאתם עשיתם טעות בקנייה הזאת.

חביב קצב: הבעיה היא לא אצלם.

סופה לנדבר: הבניינים יפים אבל חיים שם בלתי נסבלים.

אייל וינרב: אנחנו גם מנסים לעזור לדיירים, ופנינו לעירייה שבאמת תטפל במפגעים של המפעלים והתעלה הזאת, וגם כתבנו מכתב וקיבלנו תשובה מהעירייה שדלק אחראית לסגור את התעלה הזאת.

סופה לנדבר: הכל בסדר שם בבניינים האלה?

אייל וינרב: לא, אנחנו יודעים שיש בעיה עם הסביבה.

סופה לנדבר: אתה יודע שקשה לאנשים מבוגרים כאשר אין אוורור?

אייל וינרב: איפה אין אוורור?

אייל וינרב: בואו תהיו ממוקדים.

אייל וינרב: אני גר בבניין שמונה עשרה קומות, גם אצלי בקומה אין חלונות.

אייל וינרב: זה תקן, תקן לבנייה.

אייל וינרב: אתם רוצים עכשיו לשנות את כל התקנים, לפרוץ חלונות?

אייל וינרב: אין כזה דבר.

חביב קצב: הבעיה ממוקדת במפגעים התברואתיים שנמצאים בסביבה שאכן אני חושב שהם בעייתיים מאוד מאוד.

סופה לנדבר: חביב, תשמע, אני יכולה, לפני שאני מסיימת, לקבוע שוועדת פניות ציבור תפנה לכנסת ותקבל אישור לחקירה פרלמנטרית מה קרה שם, איך אישרו ומי אישר.

סופה לנדבר: לא רוצה לעשות את זה.

סופה לנדבר: יש פה המון רשלנות, אבל האנשים האלה, מבוגרים, שעברו בחיים, ניצולי שואה, אנשים מבוגרים שכל כך הרבה אסונות עברו בחיים, לא מגיע להם מה שהם חיים היום.

סופה לנדבר: ואני מדברת בשפה הכי עדינה.

סופה לנדבר: לא רוצה לזרוק אשמה על אף אחד.

סופה לנדבר: אבל יש פה מצב נתון ואתה בדיוק יודע.

חביב קצב: אני לא מתווכח איתך.

חביב קצב: אני בא ואומר שהמקום הזה יש בו מפגעים תברואתיים מאוד בעייתיים שצריכים לחסל את זה.

סופה לנדבר: אם המצב בזמן קצר לא יתוקן אני אקיים את הישיבה הבאה במקום, והכעס שיהפוך להיות לגיהנום לכל אחד שיושב פה בשולחן יהיה פשוט קטסטרופה.

סופה לנדבר: ואתה בדיוק יודע, כאשר אנחנו היינו בהוסטל באשדוד, אם לא הייתי מחזיקה את האנשים האלו אני לא יודעת מה היה קורה שם.

סופה לנדבר: אני הייתי בישיבה, ואני הגעתי מאשדוד לעכו, פיספסתי את היום שהיו לי כמה דברים אחרים.

סופה לנדבר: אבל אני אומרת שמה שאני ראיתי שם זה לא החיים הראויים לאנשים האלה.

סופה לנדבר: צריכים לתקן ומהר מאוד.

סופה לנדבר: ואני לא אחפש עכשיו את האשמים.

סופה לנדבר: רבותיי, יש שם מצב, חיים שם אנשים מבוגרים, יש להם המון בעיות בריאות.

סופה לנדבר: המצב הזה, אני אישית כיושבת ראש לא רוצה לסבול יותר.

סופה לנדבר: מי שצריך לסגור שיסגור, מי שצריך לתקן שיתקן.

סופה לנדבר: אני נותנת לזה חודש ימים.

סופה לנדבר: אם לא אני אדרוש ועדת חקירה ואני מאמינה שאני אקבל אותה.

סופה לנדבר: תודה רבה.