ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 442, 2008-09-10 10:00

אופיר פינס-פז: בוקר טוב.

אופיר פינס-פז: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: על סדר היום, פנייתו של חבר הכנסת שלמה מולה בעניין אלימות שוטרים כלפי יוצאי אתיופיה.

אופיר פינס-פז: ריכזנו סדר יום לגבי שורה של נושאים שאנחנו עוסקים בהם בהקשר של משטרת ישראל כי אנחנו באמצע פגרה ואנחנו לא יכולים לכנס את הוועדה על בסיס יום יומי, אנחנו מוגבלים במספר הישיבות.

אופיר פינס-פז: לכן אני מתנצל אבל יש ריכוז של נושאים ביום אחד ויהיה לנו עוד ריכוז של נושאים בשבוע הבא.

אופיר פינס-פז: השבוע אנחנו עוסקים בפרשה הזו ומייד נשמע את חבר הכנסת מולה.

אופיר פינס-פז: לאחר מכן נקיים ישיבה על נושאי פניות של עמותת אומ"ץ, בין היתר הנושא שקשור למינויים במשטרה ובעיקר לסבב המינויים האחרון שקשור לניצב בר-לב.

אופיר פינס-פז: ב-12 וחצי נדון במקרי הרצח של ילדים שארעו לאחרונה, האירועים המאוד מצערים וכואבים האלה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לקבל דיווח מהמשטרה כמיטב היכולת שלה על רקע העובדה שהפרשות האלה נמצאות עדיין בחקירה.

אופיר פינס-פז: אגב, אנחנו מציינים היום אירוע מיוחד, לדוברת הוועדה יש היום יום הולדת, לולרי, ואנחנו מאחלים לך הרבה שנים יפות ומאושרות.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת מולה, בבקשה.

שלמה מולה: תודה רבה אדוני היושב ראש.

שלמה מולה: ראשית אני רוצה להודות לך שאתה מקיים דיון בתקופת פגרה ולהודות לך על גילוי הרגישות בנושא.

שלמה מולה: אני חושב שזה מראה גם על תפיסת העולם שלך שתהיה לנו חברה יותר סובלנית וצודקת ואני מאוד מודה לך.

שלמה מולה: יזמתי את הדיון בעקבות כתבה שהתפרסמה בידיעות אחרונות על ידי מירב בטיטו.

שלמה מולה: הובאו שם סיפורים אישיים של אנשים, אלימות קשה כלפיהם, התנהגות של שוטרים שאיננה הולמת את תפקידיהם.

שלמה מולה: אני לא מטיל דופי בכך שהשוטרים צריכים למלא את תפקידם אבל לפחות בסיפורים שעלו נחרדתי לראות שבמידה רבה כנראה צבע עורם של יוצאי אתיופיה הוא הגורם העיקרי להפעלת אלימות.

שלמה מולה: מי שמכיר אותי יודע שאני בדרך כלל לא משתמש בזה הרבה אבל במקרים שלפחות נראו על פניהם בכתבה, ואחר כך גם בדקתי באופן אישי את המקרים ופשוט הזדעזעתי.

שלמה מולה: בדקתי סיפור של בחור שהיה במועדון בת"א והיו חילופי דברים בינו לבין שוטר שניסה לעצור אותו ובסופו של דבר הבחור, שמעולם לא היה לו תיק במשטרה, המשטרה עצרה אותו ושחררה אותו ויום יומיים אחרי זה הגיעה אליו שוב לעצור אותו והכתה, לא רק אותו אלא גם את אחותו ובני המשפחה שלו וכן הלאה.

שלמה מולה: כתוצאה מהמכות שהוא קיבל הוא נכנס לדיכאון.

שלמה מולה: כעבור חודש הבחור תלה את עצמו והתאבד.

שלמה מולה: יש מקרים נוספים כאלה שאני יכול לספר לכם אבל התופעה היא הרבה יותר רחבה.

שלמה מולה: מה שקורה הוא שפניות למח"ש נידונות כשדווקא יוצאי אתיופיה או האחרים שמקבלים מכות – והשוטרים מגישים תלונה הפוכה שהעולים הרביצו להם או פגעו בהם.

שלמה מולה: במקום שהתיק ידון במח"ש על כך שהעולה הגיש תלונה המצב הוא הפוך.

שלמה מולה: דבר שני מזעזע הוא שהחברים של אותו שוטר חוקרים אותו גם כשהוא הגיש תלונה במשטרה.

שלמה מולה: כלומר יש פה ערוב של נושאים מזעזע.

שלמה מולה: אני מכיר בתפקידה של המשטרה להילחם בפשיעה ואני לא חושב שיש מישהו שמערער על כך, ואני חושב שהמשטרה צריכה לעצור אדם שמתנהג באלימות וכו', אבל הכל צריך להיות ע"פ חוק וע"פ המוסר החברתי שלנו שכבוד האדם הוא מעל הכל.

שלמה מולה: לדעתי גם הסיפור שמזעזע אותנו יום יום של הילדה רוז והסבא שלה שחשוד ברצח, יש כאלה שאומרים: צריך להרביץ לו כדי שיגיד את האמת.

שלמה מולה: אני לא סבור כך.

שלמה מולה: לא צריך להרביץ לו.

אופיר פינס-פז: בזה נדון היום בישיבה אחרת.

שלמה מולה: אני חושב שזה בין משטרת ישראל ליוצאי אתיופיה, ויש גם דברים משותפים.

שלמה מולה: יוצאי אתיופיה רבים משרתים במשמר הגבול ועושים עבודה טובה.

שלמה מולה: אני יודע שיש גיוס של יוצאי אתיופיה גם במשטרת ישראל, אבל אני מדבר על דברים נקודתיים.

שלמה מולה: מה שקורה במיוחד בת"א וכלפי הנערים בני 15, 16, 17 זה דבר מזעזע.

שלמה מולה: אני חוזר על זה בצורה הכי ברורה והכי בוטה, אי אפשר לטאטא את הדבר הזה מתחת לשולחן ואני לא היחיד שאומר את זה.

שלמה מולה: שוב אני מודה לך על קיום הדיון.

שלמה מולה: אני שמח לראות את אנשי המשטרה שיגיבו כאן וגם מקווה לשמוע אנשים נוספים, תודה רבה.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: עורכת הדין יעל מקליס מעמותת טבקה, בבקשה.

יעל מקליס: אנחנו מגישים סיוע משפטי וייצוג משפטי ליוצאי אתיופיה במגוון של נושאים ובעיקר מטפלים בנושאים של אפליה.

יעל מקליס: אגב פירוש המילה "טבקה" הוא "צדק" באמהרית.

יעל מקליס: אנחנו ארגון שטח.

יעל מקליס: אנחנו נמצאים שם בשטח ומקבלים את הפניות.

יעל מקליס: לא רצינו להפוך את הדיון הזה לדיון צהוב, רצינו לדבר על תופעה רחבה יותר ולא על מקרים פרטניים.

יעל מקליס: אין לנו סטטיסטיקות כי זה לא דבר שאנחנו עושים אבל מדובר על עשרות מקרים, פניות של בני נוער אלינו במהלך 8 שנות קיומנו כשהמצב הולך ומחמיר.

יעל מקליס: אין לי סטטיסטיקות לגבי הטיפול במח"ש אחר כך, כמות הפניות שנסגרת אבל אני יכולה להגיד שרוב הפניות, ואני נותנת הערכה גסה, 85% מהפניות שמוגשות כתלונות למח"ש נסגרות ולעיתים הן נסגרות אחרי מספר ימים כשברור על פניו שהתלונה הזאת לא נחקרה כמו שצריך.

יעל מקליס: זה ברור מההתנהלות, שוב, מחוסר אשמה, מחוסר ראיות, כשאנחנו בעצמנו, עורכי דין שלנו, מוסרים ראיות ברורות, יש עדים וכו'.

יעל מקליס: ראשית אני רוצה לדבר על התופעה.

יעל מקליס: יש פה דינמיקה שחוזרת על עצמה בהרבה מאוד וריאציות.

יעל מקליס: יש קושי לבני נוער יוצאי אתיופיה בהתאקלמות שלהם, בתהליך הקליטה בארץ.

יעל מקליס: אני לא מחדשת לאף אחד.

מזור בהיינה: למדינה או לעולים עצמם?

יעל מקליס: גם וגם.

יעל מקליס: יש הרבה קשיים וכשלים בתהליך הקליטה.

יעל מקליס: לנוער עצמו יש קושי מאוד גדול להתאקלם בגלל הקשיים ואולי הדרך הלא נכונה שבה נעשה תהליך הקליטה.

יעל מקליס: יש ריכוז גבוה של יוצאי אתיופיה בשכונות מסוימות.

יעל מקליס: במקומות האלה יש מגע יום יומי לעיתים, אם אנחנו מדברים על אזורי בילוי, אם אנחנו מדברים על שכונות שנחשבות כשכונות במצב סוציו אקונומי נמוך – יש מגע יום יומי בין המשטרה לבין הנוער הזה.

יעל מקליס: השאלה איך נעשה המגע הזה.

יעל מקליס: פה יש דינמיקה שחוזרת על עצמה של היתקלות אלימה ולעיתים קרובות על לא עוול בכפם.

יעל מקליס: כלומר נוהל שגרתי של ביקור, סיור של שוטרים, מגיעים לאותם בני נוער, הם תמיד מוגדרים כמשוטטים גם אם הם יצאו לטייל כי זה חופש גדול, אין להם את היכולת הכלכלית לבלות בקניונים או במרכזי בילוי בתשלום ולכן הם מסתובבים ברחובות.

יעל מקליס: אין הרבה גנים ציבוריים, אין הרבה מרכזים קהילתיים.

יעל מקליס: מהרגע הזה, בדרך כלל אחרי שעות החשיכה, כשבני נוער כאלה מוגדרים כמשוטטים כשהם מסתובבים ברחוב, נוצר מגע כזה או אחר עם המשטרה, הם מתבקשים להציג תעודות זהות.

יעל מקליס: מרגע זה נוצרת דינמיקה מאוד קשה.

יעל מקליס: שוטרים יטענו שהם אולי מגיבים בחוצפה, יטענו הנערים שהם דיברו בצורה ראויה וכו' אבל היד של השוטרים מאוד קלה על ההדק מבחינת האלימות.

יעל מקליס: מהר מאוד זה הופך להיות מגע אלים מאוד.

יעל מקליס: אני מדברת על מכות עם מכשירי קשר בראש, אני מדברת על נערים שאיבדו את ההכרה והשאירו אותם ברחוב ליד הניידת להתבוסס בדמם.

יעל מקליס: אני מדברת על מקרים קשים מאוד, לא אחד ולא שניים.

יעל מקליס: אני מדברת על עשרות מקרים כאלה.

אופיר פינס-פז: איפה בעיקר זה קורה, בערים מסויימות?

שלמה מולה: בכל הערים.

יעל מקליס: בנתניה, בבאר שבע יש בעיות מאוד קשות, במקומות בהם יש ריכוזים גבוהים של יוצאי אתיופיה וברחוב המסגר בת"א שהוא מוקד הבילויים.

יעל מקליס: מה שקורה זה שמאותו רגע שהופעל מגע מאוד אלים, אותם שוטרים צריכים עכשיו לבנות סיפור, תקיפה של נערים לעיתים בני 14, 13, לעיתים אפילו בנות, בנות שקשה לחשוב על אלימות קשה שיכולה להיות מופעלת מצידן.

יעל מקליס: מגיעים כמה שוטרים, אחד מכסה על השני, הם מפתחים עילה שטוענת שהנוער הגיב באלימות.

יעל מקליס: משם הדרך לתחנת המשטרה מאוד מהירה, לא נמסר שום מידע להורים למרות שמדובר בקטינים.

יעל מקליס: הנוער הזה ממשיך לחטוף מכות קשות מאוד, לעיתים קרובות מאוד מגיע לבית חולים, חוזר למעצר ואחרי מספר ימים מוגש נגדו כתב אישום על אלימות נגד שוטרים.

יעל מקליס: אני ממשיכה להסביר את הדינמיקה.

יעל מקליס: מעבר לתחושת חוסר הכבוד, הפגיעה, ההשפלה, הניכור וכו', אנחנו מדברים על נוער בגיל ההתבגרות, אנחנו יודעים גם מה הקשיים השכיחים של הגיל הזה, המגע עם אותו שוטר שאמור להוות מודל הופך להיות מגע מאוד בעייתי.

יעל מקליס: כנגד אותם נערים בדרך כלל נפתחים תיקים במשטרה.

יעל מקליס: הרבה נערים כאלה לא היה עבר פלילי ומאותו רגע יש בעיות בגיוס, יש בעיות במציאת עבודה.

יעל מקליס: אני רוצה להגיע לפיתרון.

יעל מקליס: אני מאוד מבקשת מנציגי המשטרה כאן כי הנושא הוא בדמנו, הפיתרון הוא גיבוש של מדיניות בהתייעצות עם אנשי מקצוע מדיסיפלינות שונות.

יעל מקליס: מה המדיניות שצריכה להיות במגע כזה עם נוער שיש לו סממנים של נוער עולה, קושי במעבר התרבותי בשפה וכו', וסדנאות חינוך לרב תרבותיות, להיכרות.

יעל מקליס: קודם כל להכיר את האחר, מה המשמעות של נוער אתיופי כזה.

יעל מקליס: שנוער אתיופי יישב מול שוטרים וקצינים - - -

עמיחי שי: את פשוט מדברת מחוסר ידע מוחלט.

יעל מקליס: אתה תגיד את דבריך בתורך.

יעל מקליס: גם אם נעשות סדנאות כאלה הן כנראה לא נעשות מספיק.

יעל מקליס: אני מקווה שזה לא בא לידי ביטוי במדיניות של השוטרים בשטח חוסר הסובלנות הזה.

יעל מקליס: כמו הסיפור של נשים מוכות.

יעל מקליס: היו מגיעות נשים מוכות למשטרה היו אומרים להם, גברתי, בעיות במשפחה, תלכי הביתה.

יעל מקליס: המדיניות הפכה להיות בשלב מסוים מתוך לחץ של תקשורת למאוד ברורה.

יעל מקליס: אישה שמגיעה וכו' – יש נוהל מאוד ברור מה קורה.

יעל מקליס: שוטר שלא עושה את זה ימוצה איתו הדין.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: רוני אקלי, מנכ"ל עמותת פידל שעוסקת בחינוך, בבקשה.

רוני אקלי: ראשית אני מודה על הישיבה שמתקיימת בנושא של אלימות שוטרים נגד הקהילה, ובמיוחד כנגד בני נוער.

רוני אקלי: אנחנו נתקלים בתופעה הזו יום יום בכל מקום ובכל פינה, בתחנה המרכזית בת"א, ברחוב המסגר בת"א, בלוד, באר שבע, אשקלון ומקומות רבים נוספים בהן מתרחשות בעיות אלימות של המשטרה כלפי בני הנוער, אבל דווקא כשיש צורך ומזמינים את המשטרה לאירועים מסוימים היא לא מגיעה כלל ואם היא מגיעה היא מגיעה באיחור רב לאחר שהאירוע הסתיים.

רוני אקלי: זה מאוד מצער ואני כתושב מדינת ישראל וכמי ששירת בצבא - לראות דברים כאלה זה מאוד מצער אותי וזה ילדים שהופכים להיות השוטרים של מחר.

רוני אקלי: אני יכול לציין כמה דברים שקרו כמו עצירת בן אדם ללא סיבה כלשהי, רק בגלל חזות כזו או אחרת, ומתקיימת תגרה ומעצר ונפתח תיק וזה קורה הרבה וזה גם מה שקרה לפני שבועיים בתחנה המרכזית בת"א.

אופיר פינס-פז: חושבים שהם עובדים זרים ובודקים אם יש להם רישיון שהייה בארץ, זה מה שאתה מתכוון?

רוני אקלי: כן.

רוני אקלי: וכמו שציינה לפני עורכת הדין מקלס.

רוני אקלי: לבני הנוער בשכונות המצוקה אין לאן ללכת והם מתאספים בשכונה ויושבים ומדברים, הם צריכים להעביר את הזמן ואין להם לאן ללכת.

רוני אקלי: כמה שאפשר אנחנו משתדלים לתת מענה אבל באותו זמן אם סיור משטרתי עובר ועוצר את הרכב ומתחיל לשאול והשאלות הופכות להיות תגרה מיידית ואפילו עד כדי פגיעה מסוימת כפי שקרה בלוד, שאדם שאנחנו מכירים היטב ויש לי עדות למה שהתרחש.

רוני אקלי: צר לנו לראות שדווקא השוטרים שצריכים להיות המחנכים נוהגים כך.

אופיר פינס-פז: הנקודה ברורה.

אופיר פינס-פז: משטרת ישראל, מה התגובה שלכם לתחקיר, לכתבה, לדברים שנאמרו כאן?

עמיחי שי: אחלק את זה לשלוש ואשאיר לנציג מח"ש את נושא החקירות.

עמיחי שי: עלו פה מספר דברים שהם הרבה יותר כלליים.

עמיחי שי: אין לנו במשטרה שום מדיניות כזו או אחרת כפי שלפחות מוצג כאן שיש לנו איזושהי אג'נדה לעניין הזה, בשום פנים ואופן.

עמיחי שי: כאזרח מדינת ישראל אני מתקומם על אמירות כאלה ועם כל הכבוד, ויש לי כבוד רב, אבל אסור לומר בפורומים כאלה ואחרים שמשטרת ישראל מתייחסת לאזרחים על פי צבע עורם.

עמיחי שי: אני אומרת את זה בצורה נחרצת, זה לא קיים, ואם זה קיים בנקודה כזו או אחרת או בנקודת קצה זה מטופל, בין אם זה מטופל משמעתית, ובוודאי זה מטופל ברמה שלנו ומייד אתייחס לנושא של רב תרבותיות כי נראה לי שיש פה חוסר ידע.

עמיחי שי: אני מזמין כל מי שרוצה למשטרת ישראל לבוא ולשמוע וללמוד על מה משטרת ישראל עושה בתחומים רבים.

עמיחי שי: הנושא של משטרת ישראל שמטפלת באזורים מסוימים היא מטפלת ברגישות הראויה.

עמיחי שי: אני מזמין את יושב ראש הוועדה ואת הוועדה לעשות סיור.

עמיחי שי: לפני שבועיים עשיתי סיור ביום חמישי בלילה באותם מקומות שהוזכרו פה, ברחוב המסגר בת"א, בכל אזור המועדונים, בתחנה המרכזית הישנה, בתחנה המרכזית החדשה, לבוא ולהתרשם ולראות מה קורה במקומות האלה, לא רק מבחינת אוכלוסייה כזו או אחרת אלא בכלל מה קורה במדינת ישראל בשעות האלה ולבוא ולראות את בני הנוער שמגיעים על מנת לבלות ולא אחת היו במקומות האלה אירועים שלצערי הרב נגמרו רע.

עמיחי שי: נכון שבאזורים האלה צריך לבוא לבדוק כי כל אלה שמגיעים דרך מצריים, המסתננים שמגיעים מסודן וממקומות אחרים - כולם מתרכזים במקומות האלה ומסתובבים שם אנשים נוספים.

עמיחי שי: אנחנו נמצאים שם.

עמיחי שי: בימי חמישי אנחנו נמצאים שם בגלל מקומות הבילוי כדי לאפשר לאנשים להגיע לשם ולבלות כמו שצריך.

עמיחי שי: אני לא רוצה להיכנס לתיאורים כאלה ואחרים, אני רק אומר שהייתי שם בשלוש לפנות בוקר ומה שקורה שם אני מציע לכולם להגיע, גם לאלה שאומרים שהם נמצאים בשטח, אני לא בטוח שהם נמצאים במקומות הנכונים.

עמיחי שי: מפקד מרחב יפתח שאחראי על המקום יכול לבוא איתם ולהראות להם בדיוק את המקומות.

עמיחי שי: אני רוצה לומר שלהגיד שהשוטרים מכסים אחד על השני, ששוטרים בודים ראיות, אני חושב שזה לקחת ציבור שלם ולהכליל אותו, וכבר ניסו לעשות את הדברים האלה.

אופיר פינס-פז: לא אצטט לך בדיוק את מה שראש מח"ש אמר בישיבת הוועדה - - -

דב חנין: אלה דברים שנאמרו בישיבת הוועדה על ידי גורמי ממשל.

עמיחי שי: אני יודע מה אמר ראש מח"ש ואני יודע גם מה הוא אמר למחרת, ואני אומר לך שמה שראש מח"ש אמר הוא טועה לחלוטין ולהטיל דופי באוכלוסייה של 30,000 שוטרים - - -

דב חנין: לא זה מה שהוא אמר, הוא אמר שישנה תופעה- - -

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת חנין, הציטוט המדויק לא לנגד עינינו ואני מציע לא להסתמך על הזיכרון אבל רוח הדברים של ראש מח"ש הייתה שיש תיאום עדויות ויש תרבות, הוא דיבר על תופעה ונתן לנו תחושה מאוד לא טובה באשר לקשיים שיש לו בחקירות מח"ש בתיאום בין שוטרים.

עמיחי שי: האמן לי שאני כראש אגף משאבי אנוש שעוסק במשמעת במשטרת ישראל אני מודע לדברים האלה ובמקומות שבהם צריך לטפל מטפלים בהם אבל לבוא ולהטיל דופי ולהגיד אמירה כללית - - -

אופיר פינס-פז: כראש משאבי אנוש של המשטרה, כמה שוטרים ממוצא אתיופי יש?

עמיחי שי: יש לנו לא מעט שוטרים.

עמיחי שי: נושא החינוך לרב תרבותיות נעשה בצורה מאוד משמעותית לאורך כל החינוך של השוטרים בקורסים השונים.

עמיחי שי: דבר נוסף, בנושא של פרויקט עתידים רב תרבותיות.

יעל מקליס: תסבירו מה זה פרויקט עתידים.

עמיחי שי: בנושא של רב תרבותיות, זה נעשה לאורך כל השנים של הכשרתו של השוטר.

עמיחי שי: פרויקט עתידים זה פרויקט שנעשה על ידי עמותה, הוא התחיל בצבא, מי שהוביל אותו היה הרמטכ"ל מופז ומי שמוביל אותו זו עמותה פרטית – לקרב את הפריפריה פנימה למרכז ולאפשר לאנשים שמבחינת הסיכויים שלהם - - -

רוני אקלי: אלה אנשים טובים מאוד.

עמיחי שי: לאפשר לאנשים להיקלט בחיים בישראל כולל במשטרת ישראל.

עמיחי שי: דבר נוסף, יש פרויקט עם בנק הפועלים, גברתי עורכת הדין של טבקה, שפת הגוף שלך לא במקום.

יעל מקליס: אולי תעצור אותי.

עמיחי שי: את לא צריכה להגיב עם כל מיני תנועות כאלה.

עמיחי שי: יש פרויקט עם בנק הפועלים שבו קלטנו 4 עולים מאתיופיה שלמדו לימודים גבוהים ואנחנו קולטים אותם לעבודה.

אופיר פינס-פז: אפשר לקבל מכם מספר?

אופיר פינס-פז: עמיחי שי: אמציא את המספרים לוועדה.

אופיר פינס-פז: אתה יכול למצוא את העולים מאתיופיה גם במשטרה הכחולה.

אופיר פינס-פז: כשאתה מתחיל בהליך של גיוס לחובה והם מגיעים למג"ב, גם ממג"ב עוברים למשטרה הכחולה ויש גם גיוס ישיר מחיים האזרחיים למשטרה הכחולה.

אופיר פינס-פז: היינו שמחים לשמוע בפילוח של מג"ב ושל המשטרה.

עמיחי שי: כפי אמרתי אמציא את הנתונים לוועדה אבל אין הגדרה שאפשר ללחוץ על כפתור, צריך לוודא את העניין הזה כי בתוך המחשב המשטרתי לתת הגדרות כאלה - אוי ואבוי לנו.

אופיר פינס-פז: לגבי השאלה של מדיניות מטה, האם יש הנחיות מיוחדות בנושא הזה שהוא רגיש וכאוב או שיש פה התנהלות רגילה שגרתית?

עמיחי שי: ההתנהלות היא מאוד רגישה.

עמיחי שי: אנחנו פועלים בשכונות, בקריית משה למשל, כשהייתי מפקד תחנת רחובות, בקריית משה יש ריכוז של עולים מאתיופיה, כל הנושא של השיטור הקהילתי.

עמיחי שי: אני רוצה לציין את העניין שהתייחסו פה לרחוב המסגר ולתחנה המרכזית ולמקומות הבילויים כי אלו מקומות שמלכתחילה מזמינים בעיות.

עמיחי שי: לכן במקום זה כשפונים לאדם, כולם אזרחי מדינת ישראל, כפופים לחוקים של מדינת ישראל, מחויבים להציג תעודת זהות ללא התחכמות כזו או אחרת כי כדי לפתור את הבעיות שנמצאות במשטרת מחוז ת"א ומרחב יפתח, עם כל הבעייתיות, ואני מזמין את הוועדה לראות את הבעייתיות שלנו כמשטרה שמתמודדת עם אתיופים, ואני לא מדבר על עולים מאתיופיה אלא על כאלה שחצו את הגבול וברחו מאתיופיה, כאלה שהגיעו מסודן.

עמיחי שי: יש שם מאות ואפילו מעבר למאות שנמצאים בתנאים לא תנאים וביחד עם המשטרה יש כל מיני עמותות שמסייעות לאותם אנשים.

עמיחי שי: שם מסתובבים עוד אנשים והנושא של זנות וסמים באותם ריכוזים – הכל חוזר לאותו מקום.

אופיר פינס-פז: ברחובות, בקריית מלאכי, בנתניה, בבאר שבע, בפתח תקווה אין מצבים שתיארו פה?

עמיחי שי: יכול להיות שיש מצבים בנקודה כזו או אחרת.

עמיחי שי: דיברו פה בצורה מאוד מכלילה.

עמיחי שי: אין לה סטטיסטיקה והיא דיברה בצורה מכלילה.

עמיחי שי: אתן מייד לניצב משנה אורי וייסקופ שהוא נציג האח"מ שיתייחס לגבי הנתונים.

עמיחי שי: אבל אני רק רוצה לומר עוד דבר אחד.

עמיחי שי: התמונה שאתם רואים כאן זאת תמונה בעייתית.

עמיחי שי: אני מצטער מאוד.

עמיחי שי: זו אילוסטרציה ובושה.

עמיחי שי: אם מציגים תמונה כזאת בעיתון שמייד קובע סטיגמות – אני חושב שאנחנו נמצאים בבעיה.

אופיר פינס-פז: קיימתם על זה דיון עם העיתון?

עמיחי שי: לא.

אופיר פינס-פז: אם זה כל כך מפריע לך ואתה רואה בזה דבר שהוא יוצר סטיגמה, למה אתם לא מקיימים דיון עם העיתון.

אופיר פינס-פז: אגב, אני מבין שאין נייר מדיניות ארצי ספציפי לגבי המגע ברמת השטח עם יוצאי אתיופיה, קטינים לפחות.

עמיחי שי: אין נייר ספציפי שמתייחס ליוצאי אתיופיה, יש מסמך שמתייחס לקטינים.

אופיר פינס-פז: השאלה אם אתם מוכנים לבחון לנוכח הדברים שעולים פה איזשהו דיון מטה שיכול להיות שהתוצאה שלו תהיה הנחיה לרמת התחנות לנוכח הרגישות והתקלות שאירעו, גם אם אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שזו לא מגמה ולא תופעה ואלו דברים שמטפלים בהם, עדיין יכול להיות שאיזושהי מדיניות ברורה יכולה למנוע מצבים מעין אלו.

עמיחי שי: במסגרת החילוף של הרב תרבותיות ובמסגרת ההנחיות שמדברות על קטינים בכלל כמובן שאנחנו באים ומחדדים נקודות לגבי אוכלוסיות שרגישות, כי נושא של רב תרבותיות, אחד המשמעויות שלו והחינוך הוא להכיר את התרבות של השני כדי לדעת איך להתייחס משום שאמירה מסוימת של צד שני שאין בה כוונה מסוימת שאני מבין אותה אחרת – יכולה להשפיע על הדו שיח.

עמיחי שי: לכן בחינוך שלנו על הנושא של הרב תרבותיות, כשמדברים על אתיופים, על נוצרים, על ערבים, על מוסלמים, על עובדים זרים, יש לנו פה מגוון רחב ואנחנו מטפלים בעניין.

אופיר פינס-פז: ניצב משנה ויסקופ מהיחידה הכלכלית, בבקשה.

אורי ויסקופ: נוצר פה מצב כבר מתחילת הדיון של אנחנו ואתם.

אורי ויסקופ: אני לא רוצה להיכנס לזה.

אופיר פינס-פז: אנחנו מבררים את הדברים.

אורי ויסקופ: אני אדבר על העניין של התופעה, אני מדבר איך צריך לטפל בתופעה של אלימות, בלי שום קשר לעניין של צבע עורם של אלה שמשתתפים באותו אירוע.

אורי ויסקופ: המכנה המשותף של רוב רובם של האירועים זה אלימות קשה.

אורי ויסקופ: אלימות קשה שמלווה בעניין של שכרות, עניין של אחיזה של כל מיני חפצים כאלה ואחרים, חפצים מסוכנים, החל מבקבוק וכלה בחפצים אחרים שיכולים להיות חפצים פוגעניים.

אורי ויסקופ: כתוצאה מהדבר הזה המשטרה והשוטר שמגיע למקום צריך להפסיק את אותה פעילות במקום.

אורי ויסקופ: אנחנו מכירים ויודעים והעדה נמצאת פה, לגבי מקרים מאוד קשים של אלימות קשה שהסתיימה ברצח של בני העדה האתיופית כתוצאה מאלימות קשה שהתרחשה.

אורי ויסקופ: מה שברור לחלוטין הוא שאלימות צריך להפסיק במקום.

אורי ויסקופ: לעיתים יכול להיות שנכנסים למגעים מהירים מאוד וכדומה, ההתנגדות ומה שמתרחש בתוך האירוע – זה לא קשור לאתיופים או ספרדים.

אופיר פינס-פז: אני מוכרח להגיד לך שאני לא בטוח.

אופיר פינס-פז: יש לי לפעמים תחושה, זו סוג של פרובוקציה ואל תיקח את זה מעבר לזה, אבל אולי אתם גיבורים על חלשים, כי יש גם טענה שזה לא על כולם.

אופיר פינס-פז: אני מסכים איתך לטענה שאלימות צריכה להיפסק.

אופיר פינס-פז: אבל אתה יודע שיש טענה שאומרת שלפעמים יש מצבים שכששוטרים רואים אלימות קשה במקום מסוים הם עוברים למדרכה לצד שני.

אופיר פינס-פז: הייתי אתמול במקום מסוים בארץ, וזה משפט ששמעתי מקצין משטרה בדימוס, הוא אמר לי: היום במשטרת ישראל יש דברים כאלה ששוטרים רואים אלימות – הם מסובבים את הגב והולכים למדרכה השנייה.

אופיר פינס-פז: אז אולי כשמדובר ביוצאי אתיופיה קטינים פתאום אנחנו נורא גיבורים וממצים את כל הכלים שעומדים לרשותנו ובמצבים אחרים פחות?

אורי ויסקופ: אני לא סבור כך.

אורי ויסקופ: אני לא יודע מהיכן האמרות האלה.

אופיר פינס-פז: זה לא מדע, אני לא מביא אותן מהאוניברסיטה ואין לי סטטיסטיקה אבל אני מבטא בפניך דברים ששמעתי.

אופיר פינס-פז: אגב, אני שם סימן שאלה, לא קבעתי עובדה.

אופיר פינס-פז: אלו דברים ממפגש אתמול עם קצין משטרה לשעבר, 30 שנה במשטרה, שהיום מרגיש שזה קיים במשטרת ישראל.

אופיר פינס-פז: אגב, ההסברים שלו לכך הם אחרים, אין גיבוי מספיק וכו'.

אופיר פינס-פז: אבל אתה לפי ניסיונך כמי שמטפל בנושאים אומר שזה לא המצב – אני מקבל את זה.

אורי ויסקופ: אני גם מפנה לנקודה אחרת שאלימות שמתפתחת בידי חשודים צריכה להיפסק במקום.

אורי ויסקופ: מביאים פה דוגמאות ואפשר להביא דוגמאות אחרות אבל אני יכול לצטט פה כתבי אישום שהוגשו ואני לא רוצה להיכנס לזה כדי לא להתנצח.

אורי ויסקופ: אין פה מגמה ללכת ולהתנכל לעדה כזו או אחרת.

אורי ויסקופ: העניין שעומד במרכז הוא גרסתם של שוטרים שאומרת:

אורי ויסקופ: את האלימות הזו שבה נתקלנו היה צריך להפסיק.

אורי ויסקופ: ישנם מקרים שנמצאה ניידת שהוזמנה, שני שוטרים שנמצאים מול קבוצה גדולה מאוד של אנשים אלימים, מחזיקים בבקבוקים, קצת שיכורים שחושבים שהם יכולים בדרך הזאת ללכת ולהתגבר על מי שבא לטפל בתופעה.

אופיר פינס-פז: יש לך סטטיסטיקות?

אורי ויסקופ: לא אספתי סטטיסטיקות, התייחסתי למקרים שקרו.

אורי ויסקופ: אם צריך אפשר להביא גם סטטיסטיקות, זאת לא בעיה אבל פה מדובר בתופעה ומה שהצטייר פה זה שהמשטרה מתנכלת לנערים אתיופים.

אורי ויסקופ: אין תופעה כזאת.

אורי ויסקופ: יש אירוע שהמשטרה צריכה לטפל בו.

אופיר פינס-פז: אתה בדקת את המקרים שמוזכרים בכתבה ואתה עומד מאחורי זה שהם טופלו ללא דופי.

אורי ויסקופ: נכון.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת מזור בהיינה, בבקשה.

מזור בהיינה: תודה אדוני היושב ראש, תודה ליוזם הדיון חבר הכנסת מולה.

מזור בהיינה: לפני שאני מדבר אני רוצה לתת תחושה שאנחנו לא באנו לכאן להתקיף את המשטרה אלא לחזק.

מזור בהיינה: משטרת ישראל היא חלק מעם ישראל, חלק מהמדינה שמטרתה להגן על כל האזרחים.

מזור בהיינה: המטרה פה היא להעלות את הבעיות על השולחן ולחשוב על פתרונות.

מזור בהיינה: אני רוצה לומר שלא לחינם פרשת השבוע שקראנו בשבת היא פרשת שופטים ושוטרים תיתן לך בכל שעריך.

מזור בהיינה: הכל אצבע אלוקים ואני מברך שיהי רצון שנשרת את כל הגורמים באופן הכי הגון שניתן.

מזור בהיינה: לא שמעתי בעקבות הכתבה שזה עניין של זמן וזה רק תחילת הדרך.

מזור בהיינה: אני מצטער על הנבואה השחורה שאני אומר אבל לא שמעתי גינוי בעניינים האלו וגם במכתבים שכתבנו לכל מיני גופים ובתקשורת, מצד המשטרה או הגורמים.

מזור בהיינה: אם ישנו גינוי חריף בעניין הזה אשמח לראות אותו אבל חשוב שבנושא הזה יגנו את התופעה.

מזור בהיינה: חבר הכנסת מולה, לפני מספר חודשים הקמת ועדה פרלמנטרית.

מזור בהיינה: מה הייתה מטרתה?

מזור בהיינה: לחקור את הממסד הדתי.

שלמה מולה: לא רק את הממסד הדתי.

מזור בהיינה: אני רוצה לומר לך, אחרי שאתה קורא את הכתבה הזאת, איך מנהלת בית ספר מתייחסת כי היא לא רוצה לקבל תלמיד אתיופי כי היא בהיריון ומפחדת ללדת כמוהו וכו', וזה מספיק בשביל לזעזע אותנו, איך התנהלו שם בתעסוקה, ברווחה, בחינוך, במשטרת ישראל – אני חושב שצריך להתנצל ולבקש סליחה והוועדה הפרלמנטרית צריכה לחקור את כל הגופים כפי שהנחו בזמנו, וטוב שתיקנו את זה.

מזור בהיינה: יש בעיות רציניות באופן כללי.

מזור בהיינה: הייתי בסיור בעפולה, תוך כדי חשיפת הבעיה הזאת הגעתי גם לתחנת המשטרה בעפולה.

מזור בהיינה: התרשמתי שם מדברים רבים לטובה, גם מבני הקהילה, גם מהשוטרים בני הקהילה.

אופיר פינס-פז: אנחנו שמחים לשמוע.

מזור בהיינה: נעשית שם עבודה יפה וזה הפיתרון שרציתי להציע.

מזור בהיינה: אחד הדברים שניתן למנוע את התופעה והבעיות ולצמצם אותן זה שיתוף הפעולה עם הקהילה לגווניה.

מזור בהיינה: זה נציגי הקהילה, זה הזקנים, זה הצעירים, זה המנהיגים הרוחניים.

אופיר פינס-פז: אתה אומר שיתוף פעולה קהילתי בין פרנסי העדה ובין המשטרה ובין הקהילה בכלל ואתה רואה תוצאות אחרות.

מזור בהיינה: ותוצאות חיוביות מאוד.

מזור בהיינה: יש שיתוף פעולה נפלא.

מזור בהיינה: אני רוצה לסכם את דברי.

מזור בהיינה: אדוני היושב ראש שאלת שאלה שהיא גם תשובה.

מזור בהיינה: אני לא רוצה לחוש שמשטרת ישראל גיבורה על חלשים.

אופיר פינס-פז: הם נתנו תשובה שזה לא המצב.

אופיר פינס-פז: אמרתי שקיבלתי את התשובה.

מזור בהיינה: אני רוצה שמשטרת ישראל תעשה את עבודתה נאמנה ותגלה רגישות ותזכור שכל אדם הוא בחזקת כשר.

מזור בהיינה: נכון שבני העדה האתיופית בעקבות היעדר מקומות בילוי ומועדונים שחסרים להם מוצאים את עצמם במקומות שלא מתאימים לנו, זה לא באופי שלנו, לא באנו כך ולא נהייה כאלה אבל צריך להפעיל את שיקול הדעת ולבדוק את הדברים.

מזור בהיינה: אני רוצה לומר שאני מפחד מהצעירים בעקבות הדברים שלא יקום גוף של צעירים בני הקהילה מורדים חלילה וחס.

מזור בהיינה: אנחנו לא רוצים להגיע לזה אלא למנוע את זה אבל על רקע צבעו או מוצאו או חולשתו.

מזור בהיינה: אנחנו לא רוצים להגיע למה שקורה בצרפת, אנטישמיות גואה שאנחנו קוראים עליה בעיתונים על "אשמתם וחטאם" שהם יהודים וחובשי כיפה.

מזור בהיינה: הדברים צריכים להימחק מקרבנו ואנחנו צריכים לנהל את המדינה באופן שווה לכולם.

אופיר פינס-פז: גברתי, אני מבין שיש לך סיפור מחוץ לכתבה.

אופיר פינס-פז: בבקשה.

מוזמנת: סיימתי לימודי מנהל עסקים, אני עובדת בעיריית ירושלים.

מוזמנת: לפני חצי שנה קרה לי אירוע קשה.

מוזמנת: בדרך לעבודה כשחציתי את הכביש ראיתי את אחי שדיבר עם שוטרת והתנהל ביניהם ויכוח במתח מילולי.

מוזמנת: אח שלי ביקש מהשוטרת לקרוא את הדוח שהיא רשמה לו והיא התנגדה.

מוזמנת: היא ביקשה ממנו לחתום והוא סירב לחתום בלי לקרוא ואז היא צעקה.

מוזמנת: כשהיא צעקה הגיע שוטר אחר, אפילו לא שאל מה קרה, הוא תפס את הצוואר של אחי, הדביק אותו לעמוד ונתן לו אגרופים.

מוזמנת: ניסיתי להפריד ביניהם, שוטר אחר בא, החזיק אותי, נתן לי מכות, בעיטות וזרק אותי לרצפה.

מוזמנת: אחרי זה משך אותי וצעק עלי מילות גנאי: כושית מסריחה, מי הביא אותך למדינה הזאת, אתם עושים רק בעיות למדינת ישראל ואתם מביאים לפה נזק.

מוזמנת: אחרי זה לקחו אותנו לתחנת משטרה.

מוזמנת: בתחנת המשטרה הרגשתי ממש רע, זעזוע, אני ואחי היינו עם אזיקים.

מוזמנת: לא אכלנו, לא שתינו.

מוזמנת: ביקשנו לשתות, אף אחד לא התייחס אלינו.

מוזמנת: יום שלם עם אזיקים.

מוזמנת: אחר כך כשהייתי בפתח של המשרדים ראיתי את השוטרים שהיו באירוע כשהם רושמים את הדוח ומתאמים והם סגרו את הדלת שלא אשמע אותם.

מוזמנת: אחר כך העלו אותי לחוקר והוא התחיל לשאול אותי שאלות.

מוזמנת: אמרתי לו: לפני הכל אני רוצה לשתות, אני רוצה לנוח, אני לא מרגישה את הגוף שלי.

מוזמנת: היו לי כאבים והייתי עם שיער פרוע.

מוזמנת: כל הבגדים שלי היו מלאי לכלוך.

מוזמנת: השוטר לא התייחס ואמר לי: את מעכבת אותי, תני לי לשאול אותך ואין לי מים.

מוזמנת: היה ליד השוטר בקבוק מים, הוא הרים את הבקבוק ואמר לי: אין לך מזל היום ואין מה לשתות.

מוזמנת: אחרי זה הוא התחיל לשאול אותי מה היה באירוע, אם פגעתי בשוטרים.

מוזמנת: אמרתי לו שאני לא יכולה לדבר, כואב לי הראש, אני לא מרגישה את עצמי, אני רוצה רק לשתות ותביא לי אקמול.

מוזמנת: השוטר אמר לי: אני לא מוסמך להביא לך.

מוזמנת: תהיי כל היום פה בתחנת המשטרה, לא תתקשרי למשפחה ואת מעכבת אותי ואת אחיך ואת כל חברי הקבוצה.

מוזמנת: אחרי זה הוא התחיל שאלות ורשם דברים במחשב שלא אמרתי.

מוזמנת: אמרתי לו: מה אתה כותב דברים שאני לא אמרתי לך, אז הוא אמר: אני לא מוחק את הדברים, אסור לי.

מוזמנת: הביא לי דפים לחתום על כל מיני מסמכים.

מוזמנת: אמרתי לו: אני לא חותמת על המסמכים האלה.

מוזמנת: הוא אמר לי: את חייבת לחתום על המסמכים אחרת לא תצאי מכאן.

מוזמנת: מרוב שכל הגוף שלי היה חלש לא הצלחתי לדבר כמו שצריך כי הרגשתי רע וחתמתי.

מוזמנת: החוקר איים עלי שאם לא אחתום על הדברים אשאר פה כל היום.

מוזמנת: פחדתי שאשאר כל היום במשטרה ולכן חתמתי.

אופיר פינס-פז: לא יכולת למחוק את מה שלא אמרת?

מוזמנת: לא.

מוזמנת: הוא לא נתן לי.

מוזמנת: הוא אמר: זה אסור, זה מה שאמרת.

מוזמנת: הוא אמר לי שאסור למחוק.

מוזמנת: ביקשתי ואמרתי, אני רוצה להראות לך את השוטרים, אלה שהרביצו לי, הרי הם היו למטה.

מוזמנת: היו לי חבלות, הראיתי לו.

מוזמנת: אז הוא אמר לי: זה לא התפקיד שלי להעלות את השוטרים.

מוזמנת: באותו ערב נסעתי לבית חולים, נתנו לי טיפולים.

מוזמנת: למחרת הלכתי לרופא משפחה, הקאתי, בחילות, הרגשתי חולשה.

מוזמנת: הלכתי לחדר מיון בהדסה עין כרם.

מוזמנת: עשו לי אינפוזיה, נתנו לי טיפולים, הרופא חשב שיש לי זעזוע מוח.

מוזמנת: יש לי פה עובדות, צילומים, מסמכים רפואיים.

עמיחי שי: הוגשה תלונה?

מוזמן: הוגשה תלונה למח"ש, התיק של השוטרים נסגר במח"ש מחוסר אשמה.

מוזמן: הוגש ערעור ליועץ המשפטי על ההחלטה של מח"ש.

מוזמן: לגבי התיק של תדלה ואחיה – הוא עדיין פתוח.

מוזמן: הוא הועבר לתביעות על ידי המשטרה, עדיין איננו יודעים אם יהיה כתב אישום.

מוזמן: חשוב לציין שמעבר לכך שתדלה ואחיה הם אנשים ללא עבר פלילי, בנוסף אליהם באותו אירוע הובא לתחנת המשטרה ונעצר מאבטח של התחנה המרכזית, כמובן אתיופי במוצאו, בחשד שהפריע לשוטרים.

מוזמן: חברנו ראש משאבי אנוש אמר שהתמונה של ידיעות לא מייצגת.

מוזמן: יש לנו פה תמונות שאולי יכולות לייצג.

אופיר פינס-פז: תעביר לנו את התמונות, תודה.

אופיר פינס-פז: מח"ש, בבקשה.

עמיחי שי: אנחנו עדים לתופעה מיוחדת של אלימות כלפי בני העדה האתיופית.

עמיחי שי: כל תלונה שמגיע למח"ש נבדקת, בניגוד למה שנאמר פה נפתחת חקירה, בדרך כלל היא לוקחת מספר חודשים.

עמיחי שי: חוקרים את המתלונן, גובים גרסאות, במידת הצורך גם מגיעים לזירה.

עמיחי שי: לאחר שהחקירה מסתיימת עובר על זה פרקליט ולאחר מכן מנהל מח"ש וסגנו ונותנים החלטה.

עמיחי שי: קשה לי להתייחס לגופו של תיק מאחר ואנחנו לא מכירים את התיק.

עמיחי שי: אשמח לקבל את הפרטים מייד עם סיום הישיבה, אבדוק ואוכל לדעת מה הסיבה שגנזו את התיק.

אופיר פינס-פז: אני מבקש את התשובה לתיק הזה באופן אישי בכתב.

עמיחי שי: אקח את הפרטים וכבר מחר בעז"ה תקבלו בכתב את הנימוקים לגניזת התיק מחוסר אשמה.

אופיר פינס-פז: תודה.

דוד יאסו: אני ממונה על קליטת יהודי אתיופיה במשרד הקליטה וארצה להתייחס.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת חנין, בבקשה.

דב חנין: ניצב שי, אני חושב שהתשובה שנתת לנו היא קלה מדי.

דב חנין: אני לא חושב שהטענה פה היא שישנה באיזשהו מקום מדיניות רשמית של המשטרה שמתייחסת לעולי אתיופיה.

דב חנין: אין כזה דבר ואני גם בטוח שמה שספרת לנו על הדברים היפים והטובים שקורים במשטרה בכל מיני פרויקטים גם זה קיים ואני מברך על כך.

דב חנין: מדוע התשובה קלה מדי?

דב חנין: מכיוון שבנושאים כאלה, אנחנו יודעים את זה גם מהספרות וגם מהמציאות – יש המון תהליכים חברתיים שקיימים גם במשטרה שיוצרים בסופו של דבר את התוצאה הבעייתית שממנה אנחנו רוצים להימנע ואיתה אנחנו צריכים להתמודד של יחס אחר לאנשים לפי צבע עורם, לפי השתייכותם החברתית.

דב חנין: בארצות הברית יש על זה ספרות מכאן ועד הודעה חדשה.

דב חנין: זה לא בגלל רצון רע, זה בגלל תופעות חברתיות, לא בגלל שהשוטר הוא איש רע.

דב חנין: בכדי להתמודד עם התופעות האלה צריכה המשטרה באופן יזום ומתוכנן לשחות נגד הזרם החברתי.

דב חנין: לא מספיק להגיד אנחנו חלק מהחברה ונשתדל להיות בסדר ופה יש מקרה ונטפל בו באופן פרטני.

דב חנין: הבעיה היא לא המקרים הפרטניים.

דב חנין: אני רוצה לומר ואני אומר את זה בצער, אני לא יוצא אתיופיה אבל אני מקבל לא מעט תלונות מיוצאי אתיופיה על התייחסות לא נאותה, אגב לא רק של המשטרה, של הרבה רשויות, אבל אנחנו כאן כרגע מדברים על המשטרה, לאזרחים האלה, וזו תופעה שאני חושב שצריכה מאוד להדאיג את כולנו.

דב חנין: זו אוכלוסייה שיש לה הרבה מאוד בעיות נוספות, בעיות כלכליות, בעיות חברתיות, ודווקא במצב הזה חובתה של המשטרה לעשות מאמץ יזום, מתוכנן, מלמעלה, מסר של מפקד המשטרה, מסר שלך, לכל דרגי הפיקוד, אמירה ממש בכיוון ההפוך כדי שנוכל לנטרל במשהו את האפקטים השליליים שקיימים.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: יהיו נתונים של המשטרה.

עמיחי שי: נושא החינוך הוא לא רק תשובה קלה, זו אמירה שנעשית יום יום שעה שעה.

עמיחי שי: אנחנו מקפידים ואני מקפיד שבטיפול בשוטרים שסורחים, בין אם בהליך פלילי שנעשה על ידי מח"ש, בין אם בהליך משמעתי שנעשה על ידי בית הדין למשמעת של משטרת ישראל, ובין ההליך המנהלי, אני משקיע בזה המון ובמקרים האלה ידי לא רועדת כשאני צריך להגיד לשוטר: אתה עוזב את הארגון בגלל מעשה כזה או אחר שעשית.

עמיחי שי: לגבי הנושא של שוטרים ממוצא אתיופי, יש לנו במג"ב ובשח"ם 177 שוטרים.

עמיחי שי: יש לנו 20 שוטרים במשטרה הכחולה שזה שוטרים חיילים ועוד 150 במג"ב.

עמיחי שי: יש לנו 350 נגדים בקבע ויש לנו 16 קצינים, 7 במג"ב, 9 במשטרה הכחולה, סה"כ 543, ואם זה המקום - אני מזמין כמה שיותר.

אופיר פינס-פז: 543 שוטרים מתוך, כמה שוטרים יש במשטרה?

עמיחי שי: מתוך 28,000.

אופיר פינס-פז: חברים, אני מתנצל בפני כל מי שלא הספיק להתבטא בישיבה.

אופיר פינס-פז: אני חייב ב-11 לעבור לנושא הבא.

אופיר פינס-פז: יש לנו סדר יום מאוד עמוס.

אופיר פינס-פז: ראשית אני מודה על הבירור וגם על הדברים המרגשים שנשמעו כאן.

אופיר פינס-פז: על דעת חברי הוועדה אני פונה למשטרה לגלות רגישות יתר בהתנהלות מול קטינים בני העדה האתיופית.

אופיר פינס-פז: העדה האתיופית, אני אומר את זה בהכללה גסה - לא קל לה בישראל.

אופיר פינס-פז: היא מתמודדת, היא מתמודדת יפה אבל לא קל לה ואני אומר את זה כמי שמלווה את העדה הזו בכל התפקידים שעשיתי.

אופיר פינס-פז: אנחנו מבקשים שבהתנהלות מול הקטינים, גם בעקבות הדברים שלך, אנחנו לא רוצים תחושות אנטי מגיל צעיר כלפי הממסד, כלפי המדינה וכלפי כולם.

אופיר פינס-פז: גם כך לא קל.

אופיר פינס-פז: בשם הוועדה אנחנו ממליצים למשטרה לקיים ישיבת מטה ולייצר מדיניות ולתרגם אותה להנחיות אופרטיביות שיורדות עד נקודת הקצה, עד תחנת המשטרה.

אופיר פינס-פז: אנחנו ממליצים, אתם תבדקו את זה, אנחנו בוודאי לא במעמד לחייב, אנחנו גם לא אנשי מקצוע אבל נדמה לנו שזה נכון, לפחות שתהיה ישיבה שתבחן את העניין הזה באופן רציני ומקצועי.

אופיר פינס-פז: אנחנו רוצים להמשיך ולעקוב אחרי הנושאים האלה.

אופיר פינס-פז: כפי שאמרתי נבקש ממח"ש את ההתייחסות המיוחדת שלו לעדות המרגשת ששמענו כאן בדיון.

אופיר פינס-פז: הבקשה של חבר הכנסת מולה שיזם את הדיון היא גם להרחיב את פעילות השיטור הקהילתי, לגייס מתנדבים יוצאי העדה גם למשמר האזרחי ולפעילויות סמי משטרתיות שקשורות למשטרה.

אופיר פינס-פז: אנחנו חושבים שזה ישבור הרבה מאוד מחסומים והרבה דעות קדומות ואי הבנות.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות לכל מי שהשתתף בישיבה ולהתנצל בפני מי שלא הצליח לבוא לידי ביטוי, תודה רבה, הישיבה נעולה.