ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 505, 2008-08-26 10:30

מיכאל מלכיאור: ואנחנו שנינו חניכים של תנועת בני עקיבא.

מיכאל מלכיאור: רשות הדיבור לחבר הכנסת סער מכיוון שחבר הכנסת חסון עדיין לא הגיע.

גדעון סער: תודה אדוני היושב ראש.

גדעון סער: לאחר החשיפה שהיתה בערוץ 10 לפני כמה שבועות פניתי ב-7 באוגוסט בבקשה לקיים את הדיון, מתוך ראיית חשיבות הנושא שבאמת מעורר פולמוס ציבורי.

גדעון סער: אני אנסה להבהיר את העובדות וגם את הבעייתיות, כפי שאני רואה אותה.

גדעון סער: שרת החינוך הקודמת, לימור לבנת, הכניסה בשעתו שעה שבועית נוספת בנושא של מורשת ציונית, יהודית ודמוקרטיה בכל חטיבות הביניים.

גדעון סער: מסגרת זאת היו 100 מושגים בסיסיים בשלושת הקטגוריות האלה.

גדעון סער: בין המושגים שנלמדו במסגרת המורשת היהודית: גלות בבל ושיבת ציון, הבעל שם טוב, חז"ל, הרמב"ם, תור הזהב וגירוש ספרד, שלושת הרגלים ועוד ועוד.

גדעון סער: בין המושגים שנלמדו בתולדות הציונות: שרה אהרונסון, הצהרת בלפור, בנימין זאב הרצל, זאב ז'בוטינסקי, חנה סנש, העליות, דוד בן גוריון, אליעזר בן יהודה.

גדעון סער: בין המושגים שנלמדים בנושא הדמוקרטיה הישראלית: אמנות ז'נבה, בג"צ, אדם נברא בצלם, מגילת העצמאות, קו העוני ועוד.

גדעון סער: נתתי כמה דוגמאות רק כדי לסבר את האוזן מה התלמידים לומדים.

גדעון סער: עכשיו התבשרנו על ביטולה של התכנית.

גדעון סער: אני חושב שהביטול הזה הוא שגיאה חמורה.

גדעון סער: אני חושב שיש תחושה מאוד רחבה במדינת ישראל, שמערכת החינוך פחות ופחות מקנה חינוך לערכים.

גדעון סער: אני לא נכנס לצד של ההישגים, של הבגרויות, של החינוך, במובן רכישת התעודה.

גדעון סער: במידה רבה זה הופך להיות חזות הכל והתחושה של רבים רבים היא, שבני הנוער סופגים פחות ופחות ערכים.

גדעון סער: אגב, רואים את זה מידי פעם כאשר הם נשאלים על מושגי יסוד ומקבלים תשובות מאוד מאוד הזויות.

מיכאל מלכיאור: מקבלים תשובות כאלה גם מחברי כנסת.

גדעון סער: גם חברי הכנסת, במידה והם ילידי הארץ או עלו בגיל צעיר, הם תוצרי מערכת החינוך שלנו.

גדעון סער: לכן, יכול מאוד להיות שגם חברי הכנסת – לפחות חלק מהם – יש חלק שעדיין יש להם מושגי יסוד ואפילו קצת יותר מזה אבל יש חברי כנסת שבהחלט לוקים בזה.

גדעון סער: כאשר שרת החינוך מחליטה לפגוע בתכנית הזאת, יש פה גם מימד סמלי וגם מימד מעשי של פגיעה בקוד המזוקק ביותר של הערכים, גם במעגל הדמוקרטי, גם במעגל היהודי וגם במעגל הציוני.

גדעון סער: אני חושב שזה ההיפך הגמור מהכיוון שאליו צריכה היום ללכת מערכת החינוך בישראל.

גדעון סער: הפגם השני שאני מוצא בהחלטה הוא הנושא הממלכתי.

גדעון סער: אני רוצה לחיות במדינה שבה חילופי שלטון, חילופי ממשלות, חילופי שרים, בפרט במערכת החינוך, הם לא תחילה של אינדוקטרינציה חדשה לילדי ישראל.

גדעון סער: כמובן שלכל שר יש את המדיניות שלו, את סדרי העדיפויות שלו, את הכיוונים שלו, זה טבעי, זה לגיטימי וזה חלק מהדמוקרטיה.

גדעון סער: אבל, לא צריך לקבל את התחושה, ולפעמים קצת יותר מתחושה, ששר או שרה מונעים על ידי רצון עז למחוק כל דבר שקודמם עשה במשרד.

גדעון סער: נדמה לי שההחלטה הזאת היא נגועה גם בפגם הזה.

גדעון סער: הנקודה השלישית היא נקודה של מדיניות רחבה.

גדעון סער: כחוט השני אנחנו עדים לה במהלך כל תקופת כהונתה של שרת החינוך הזאת, שמובילה אג'נדה פוסט ציונית.

גדעון סער: אני חושב שאני מרכך כאשר אני אומר פוסט ציונית, אני יכול גם ללכת מעבר לזה.

גדעון סער: ראינו את זה בנושא של הנכבה, שהוועדה הזאת, בהחלטה גורפת הסתייגה והתנגדה לו.

גדעון סער: ראינו את זה בנושא של הכנסת הקו הירוק לספרי הלימוד.

גדעון סער: גם פה הוועדה אמרה את דברה, כפי שמציין חברי, חבר הכנסת אורלב, שהיה שותף יחד איתי לחלק מהיוזמות הללו פה.

גדעון סער: ראינו את זה בקיצוצים האכזריים בנושא של המכינות הקדם צבאיות, כאשר המשמעות המעשית – אלמלא הכנסת התערבה כאן בחקיקה, היתה עלולה להיות סגירתן.

גדעון סער: ראינו את זה בהתנכלות לשירות הלאומי, ראינו את זה ביחס לאולפנים.

גדעון סער: כל דבר שהוא מריח מציונות מעורר עליו את חמתה של שרת החינוך ומייד מונף עליו הגרזן, או גרזן הקיצוצים או גרזן ההתערבות בתכנים הנלמדים.

גדעון סער: ימים ארוכים לא שמענו תגובה ממשרד החינוך על העניין הזה, שזה דבר די מדהים.

גדעון סער: שמענו שיוכנסו מושגים של תרבות אוניברסאלית.

גדעון סער: אגב, אני לא נגד זה, אני בהחלט בעד זה.

גדעון סער: אני לא חושב שזה צריך להיות במקום התכנים, כאשר אנחנו יודעים שממערכת החינוך הממלכתית שלנו יוצאים נערים ונערות שהם בורים במורשת ישראל, בורים ועמי ארצות במסורת שלנו, במאבק לקוממיות ישראל, בהיסטוריה הציונית.

גדעון סער: אדוני היושב ראש, תירוץ נוסף שמענו, שבתכנית הזאת התלמידים לומדים לשנן.

גדעון סער: לשנן זה לא טוב כי אנחנו צריכים רמת הפשטה יותר גבוהה.

גדעון סער: ממה שאני זוכר וממה שאני רואה אצל הילדות שלי, האחת ביסודי והשניה בתיכון, השינון עדיין לא הסתלק ממערכת החינוך שלנו.

גדעון סער: אם אנחנו מדברים במובן הערכי – הרבה פעמים שמעתי בבית הזה, ובצדק, התקנאות בילדים בארצות הברית של אמריקה שמשננים ויודעים בעל פה את החוקה האמריקאית.

גדעון סער: אם אנחנו רוצים עתיד למדינה, אנחנו צריכים דור צעיר ודורות שידעו מה זה גלות בבל ושיבת ציון, מה זה הבעל שם טוב, מה זה חז"ל, הרמב"ם, ז'בוטינסקי, בן גוריון, שרה אהרונסון.

גדעון סער: בקיצור, אנחנו צריכים ללכת בדרך ההפוכה מהדרך שמובילה יולי תמיר.

גדעון סער: בתוך כך, קמה תרעומת בחוגים רחבים על כך שהיתה פגיעה בלימוד מי היה ראש בית"ר, מי היה זאב ז'בוטינסקי, אשר נכלל באותה תכנית.

גדעון סער: בהגינות רבה צריך לציין שגם אחרים לא נלמדים וזאת לא פגיעה אך ורק בז'בוטינסקי.

גדעון סער: אבל, לימוד ההיסטוריה נוגע בעיקר בהיבטים: מה היתה עמדת התנועה הרביזיוניסטית בנושא ההבלגה או נושא קיר הברזל או נושאים כאלה ואחרים אשר קשורים בפילוג בתנועה הציונית.

גדעון סער: זה לא דבר אישי או ספציפי.

גדעון סער: צר לי גם על הפגיעה הזאת.

גדעון סער: צר לי גם על אנשים חשובים אחרים שתלמידי ישראל לא ידעו אולי מי הם בגלל השינוי הזה.

גדעון סער: אדוני היושב ראש, אני רוצה למחות על כך ששרת החינוך, למרות שהיא מודעת לסערה שעורר הנושא הזה - הוא עלה גם בכינוס הפגרה האחרון במליאת הכנסת, לרבות על ידי יושבת ראש הכנסת.

גדעון סער: הוא הועלה כבר במאמרים פובליציסטים בעיתונות.

גדעון סער: הוא באמת עורר ויכוח ציבורי מאוד גדול.

גדעון סער: ציינתי קודם שימים ארוכים לא היה מענה פורמאלי ממשרד החינוך.

גדעון סער: הייתי מצפה משרת החינוך, אם היא הרגישה את עצמה בת חורין להניף את הגרזן על התכנית הזאת, שתבוא לפה, לוועדה הזאת, שמפקחת על פעילות משרדה ועליה, ותסביר את הדברים ותציג את הדברים ותגן על הדברים, לשיטתה.

גדעון סער: אם היה משהו דחוף ובלתי ניתן לדחייה, הייתי מצפה שהיא תשלח את מנכ"לית משרדה.

גדעון סער: אני לא בא לפגוע בגברת קוריצקי, אבל היא נשלחה למשימה קשה ולא פשוטה.

גדעון סער: בכל הכבוד, אני לא חושב שהיא זאת שקיבלה את ההחלטה ויכולה וצריכה לבוא לפה ולהגן על הדברים.

גדעון סער: אדוני היושב ראש, אני חושב שכוועדה אנחנו צריכים לשקול לקרוא לשרת החינוך לבחון את הדברים פעם נוספת לפני שהולכים לעניין הזה.

גדעון סער: גם מאוד לא הייתי רוצה, אדוני היושב ראש, שבממשלות עתידיות ייכנס שר למשרד וישאל מה עשה פה קודמו ומייד יתנכל לכל מה שקודמו עשה ויהפוך סדרי עולם.

גדעון סער: צריך איזה מינימום של גישה ממלכתית בביצוע ואם אפשר שגם תיראה לעין.

מיכאל מלכיאור: ד"ר מרק רדוצקי, מפורום פעילי ליכוד, בבקשה.

מרק רדוצקי: אני חושב שהנושא הזה חשוב לקהילת העולים כי עבורנו הציונות היא לא רק מילה יפה, זה מפעל חיים.

מרק רדוצקי: כל אחד מאיתנו הגיע לארץ בצורה זאת או אחרת אבל הוא השקיע המון ועבר המון קשיים כדי לבנות מפעל חיים.

מרק רדוצקי: אנחנו לא נאפשר לאף אחד להרוס את המפעל הזה.

מרק רדוצקי: הבאנו לפה ילדים.

מרק רדוצקי: הבת שלי מסיימת בימים האלה שירות סדיר.

מרק רדוצקי: לא הבאנו את הילדים למדינת ישראל כדי להגן על הערכים של הנכבה.

מרק רדוצקי: הבאנו את הילדים לארץ לדברים אחרים לחלוטין.

מרק רדוצקי: הבאנו את הילדים למדינה יהודית וציונית.

מרק רדוצקי: החלק החשוב של מפעל החיים שלנו זה התרבות, הערכים של הציונות והיהדות.

מרק רדוצקי: פורום נאמני ליכוד פנה ליושב ראש מפלגת העבודה בבקשה פומבית שאומר שעם כל הויכוח הפוליטי בין המפלגות יש קו אחד שמייחד אותנו כעם אחד וזה ערכי הציונות.

מרק רדוצקי: יש לנו הרגשה כבדה שמפלגת העבודה – אני רואה שאין כאן נציג ממפלגת העבודה.

זבולון אורלב: עשית טעות.

זבולון אורלב: היית צריך לפנות ליושב ראש קדימה כי ליושב ראש מפלגת העבודה אין השפעה על שרת החינוך.

מרק רדוצקי: זה צריך להיות מעל לכל ויכוח הפוליטי ומעבר למשבר הפוליטי הקיים.

מרק רדוצקי: אם מפלגת העבודה עדיין רואה עצמה כמפלגה ציונית יושב הראש שלה צריך להחליף היום את שרת החינוך מטעם המפלגה.

מיכאל מלכיאור: אני אמנם לא חבר במפלגת העבודה אבל אני נציג של המפלגה המשותפת שלנו.

מיכאל מלכיאור: אין כאן כרגע נציגים של קדימה.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש להבהיר זאת כי אתה תקפת וזה לא יהיה הגון.

מרק רדוצקי: מכיוון שכל שר שמגיע ללשכה יכול להחליף את תכנית הלימודים בהיסטוריה, זאת שורש הבעיה.

מרק רדוצקי: אנחנו פונים לחברי הכנסת.

מרק רדוצקי: צריך להתקבל חוק בעניין תכנית הלימודים בהיסטוריה וביהדות על ידי נבחרי הציבור ולא על ידי פקיד זה או אחר, עם כל הכבוד לו.

מרק רדוצקי: למשל, יום זיכרון אחד הופך להיות פסטיבל גדול וימי זיכרון אחר כמו לבן גוריון, ז'בוטינסקי והרצל הופכים למשהו משני, זה מראה שהמסר שגוי.

מיכאל מלכיאור: ציפי קוריצקי, מרכזת התכניות של משרד החינוך, בבקשה.

ציפי קוריצקי: אני מודה ליושב ראש האופוזיציה, גדעון סער, על דברי הפתיחה מכיוון שהם סייעו לי, כמי שאמונה על תכנים ותכניות לומר את השינויים שחלו במרוצת השנים, מרשימת 100 המושגים.

ציפי קוריצקי: בזימון כתוב: "הוראת שרת החינוך לשינוי רשימת 100 מושגי הליבה בציונות מורשת ודמוקרטיה".

ציפי קוריצקי: אני רוצה לומר שמעולם לא שונתה רשימת 100 המושגים ברשימה אחרת של מושגים.

ציפי קוריצקי: הוא הוחלפה בתכנית אחרת.

ציפי קוריצקי: בשנת הלימודים תשס"ט יכנסו 130 בתי ספר לפיילוט בתכנית.

גדעון סער: מה יעשו שאר בתי הספר, יישארו בתכנית הקודמת?

ציפי קוריצקי: יש לנו 390 חטיבות ביניים.

ציפי קוריצקי: הכניסה תיעשה באופן הדרגתי.

ציפי קוריצקי: בשנה הראשונה יתחיל פיילוט של 130 בתי ספר.

ציפי קוריצקי: האחרים ימשיכו בתכנית הקודמת.

גדעון סער: אז נצטרך להחזיר רק 130.

ציפי קוריצקי: תקשיב, יכול להיות שהתכנית החדשה תמצא חן בעיניך.

ציפי קוריצקי: מכל מקום, בתכנון המקורי חשבנו על 70 בתי ספר בלבד.

ציפי קוריצקי: רצינו לעשות את זה מאוד מדורג.

ציפי קוריצקי: ההיענות היא עצומה.

ציפי קוריצקי: 170 בתי ספר ביקשו להיכנס לתכנית.

ציפי קוריצקי: מפאת מחסור בכוח אדם ומכיוון שזה פיילוט, לא יכולנו להיענות לכל בתי הספר שמבקשים להיכנס לתכנית.

ציפי קוריצקי: קצת על התכנית החדשה ומדוע היא הוחלפה.

ציפי קוריצקי: אני מניחה לרגע בצד את כל השיקולים שהועלו כאן כשיקולים פוליטיים ואני מתייחסת רק ברמה הפדגוגית.

זבולון אורלב: אולי קודם את יכולה להסביר לי, איך זה קורה שבמשרד החינוך שמתקבלת החלטה מקצועית על 100 מושגים וכעבור זמן קצר מתקבלת תכנית אחרת?

זבולון אורלב: מה קורה אצלכם?

זבולון אורלב: אנשי המקצוע התחלפו?

זבולון אורלב: השרים התחלפו?

זבולון אורלב: תסבירי לי מנקודת המבט המקצועי.

זבולון אורלב: במתמטיקה זה קורה?

זבולון אורלב: בגיאוגרפיה זה קורה?

זבולון אורלב: למה זה קורה דווקא בדבר הזה.

ציפי קוריצקי: מאוד נוח לי לענות על 100 המושגים כי מי כמוכם יודע איזו ביקורת קשה ואיומה היתה לאורך שנים בנושא 100 המושגים.

ציפי קוריצקי: אני לא זוכרת, לא בבית הזה ולא במשרד החינוך, אנשי מקצוע חיצוניים שמגיעים ומברכים על 100 המושגים כתכנית לימודית.

ציפי קוריצקי: אני לא מתייחסת כרגע למושגים עצמם, האם המושגים ראויים או האם צריך להחליפם במושגים אחרים.

ציפי קוריצקי: אני מתייחסת לתכנית לימודים.

ציפי קוריצקי: האם זאת תכנית לימודית?

ציפי קוריצקי: התשובה שהתקבלה בזמנו, כמעט ב-100% היתה, שלא כך בונים תכנית פדגוגית.

זבולון אורלב: איך התקבלה החלטה?

מיכאל מלכיאור: היא התקבלה על ידי ההחלטה של השרה.

זבולון אורלב: זאת לא היתה החלטה מקצועית?

גדעון סער: סליחה, לגיטימי שתגידי כל מה שאת חושבת אבל את לא יכולה להתייחס למשרד החינוך מ-2006 וצפונה.

גדעון סער: אם את מייצגת את המשרד, את צריכה להסביר מה קרה ב-2003, 2004 ו-2005.

גדעון סער: את יכולה להגיד שהשרה החליטה וחשבת

גדעון סער: כם שזה לא נכון, אבל צריך להציג את הדברים.

ציפי קוריצקי: כאנשי מקצוע קיבלנו הנחייה בשנת 2002.

ציפי קוריצקי: אמנם ניתנו 3 שעות שבועיים להוראת מורשת אבל בשנת 2002 נבנתה תכנית מסגרת להוראת מורשת תרבות ישראל.

ציפי קוריצקי: בשנת 2004 התקבלה הנחיה, ולא של אנשי מקצוע שהתחבטו מה תהיה התכנית המועדפת, לבנות 100 מושגי ליבה.

ציפי קוריצקי: כאן אנחנו כאנשי מקצוע נכנסנו לתמונה וקיימנו התלבטות גדולה איך ליצור את אותם 100 מושגים.

ציפי קוריצקי: ההחלטה על עצם התכנית, כתכנית של 100 מושגים, לא יצאה מבית מדרשם של אנשי הפדגוגיה.

גדעון סער: ועכשיו ההחלטה יצאה מבית מדרשם של אנשי המקצוע או מצד השרה?

ציפי קוריצקי: אני אסביר.

ציפי קוריצקי: השרה היתה פחות מעורבת.

ציפי קוריצקי: השרה סמכה את ידיה על המתווה שאנחנו הגשנו.

ציפי קוריצקי: כשאני אומרת אנחנו, אני מתייחסת לאנשי מקצוע מהאקדמיה.

ציפי קוריצקי: יושב ראש המתווה הוא פרופסור אבי שגיא מאוניברסיטת בר-אילן.

ציפי קוריצקי: הסגן הוא ד"ר רון מרגולין מאוניברסיטת תל-אביב.

ציפי קוריצקי: אליהם חברו מדריכים ארציים למחשבת ישראל, מדריכים ארציים לתורה שבעל-פה, אנשי מכון הרטמן - - -

זבולון אורלב: למה לא דרך ועדת המקצוע הרגילה?

זבולון אורלב: למה כל הקומבינציות?

ציפי קוריצקי: אין ועדת מקצוע מכיוון שזה לא מקצוע.

ציפי קוריצקי: הלוואי ומי ייתן שהוא יהפך במהרה בימנו למקצוע ואז תהיה ועדת מקצוע מסודרת.

ציפי קוריצקי: נכון להיום מונתה ועדה חיצונית של אנשי אקדמיה.

ציפי קוריצקי: צוות מטה שנהר חבר אליו וביחד נבנה המתווה.

ציפי קוריצקי: כלומר, התכנית שהתגבשה, ונכנסת משנה הבאה להטמעה, היא תכנית שהיא טהורה משיקולים פוליטיים.

ציפי קוריצקי: היא תכנית שאנשי מקצוע ישבו על המדוכה ובנו אותה.

ציפי קוריצקי: טובה?

ציפי קוריצקי: רעה?

ציפי קוריצקי: חשופה לביקורת?

ציפי קוריצקי: – תמיד.

גדעון סער: אולי תוכלי לפרט את התכנים שלה?

ציפי קוריצקי: אני אפרט.

ציפי קוריצקי: בהשוואה לתכנית 100 המושגים שהיא תכנית סגורה ומוגבלת מאוד בהיקף, אין פסול בשינון אבל יש בעיה אם השינון הופך להיות מטרה בפני עצמה.

ציפי קוריצקי: זה בסדר גמור שפרקים נבחרים יילמדו בעל-פה.

ציפי קוריצקי: זה בסדר גמור שיצירות מסוימות בספרות תלמידים ילמדו בעל-פה ויהפכו להיות נכס צאן ברזל.

ציפי קוריצקי: לטעמנו, זה לא נכון שכל הרשימה, כתכנית, תהיה תכנית שמתבססת כמטרה על שינון בעל-פה.

ציפי קוריצקי: אם אנחנו רוצים לדבר במונחים מדידים, התוצאה היתה שלאחר 3 שנים שתכנית 100 המושגים היתה על הפרק, במבחן ההישגים שנערך בכיתה ט', הציון הממוצע של תלמידי כיתה ט' בחינוך הממלכתי היהודי היה 65.

ציפי קוריצקי: אם תאמרו לי שזה מספק, אז אולי טעינו.

גדעון סער: אני מניח שיש מקצועות שגם בהם הציונים הממוצעים לא גבוהים אבל עדיין לא יוצע לבטל אותם.

גדעון סער: מהניסיון שלי כתלמיד בעבר הרחוב, אני יכול לחשוב על מקצועות שבהם מצליחים יותר או פחות, אבל לא נראה לי שזה טיעון טוב להוציא משהו מתכנית הלימודים בגלל שרמת הציונים היא לא ברמה הנדרשת.

ציפי קוריצקי: הטיעון הטוב יותר הוא שינוי לתכנית שמטרותיה ובאופיה שונה לחלוטין מרשימת 100 המושגים.

ציפי קוריצקי: זאת תכנית שהיא פתוחה יותר, היא דינמית יותר.

גדעון סער: אולי זאת אינדיקציה לכך שיש הרבה מאוד בורות במושגי יסוד אצל בני הנוער וצריך לחזק את הנושא הזה.

מיכאל מלכיאור: מה התכנית החינוכית שאתם מציעים עכשיו ב-130 בתי ספר?

ציפי קוריצקי: הנושאים מגוונים וכוללים את מעגל המשפחה, מעגל החברה והקשרים בתוך החברה.

ציפי קוריצקי: בתוך זה: אלימות, שוויון בין המינים, שוויון חברתי, שוויון בפני החוק; מעגל הקהילה שכולל: מעורבות חברתית, צדקה וצדק חברתי, צדקה מול חמלה; מעגל הסביבה, איכות הסביבה, האם והארץ, ציונות ומדינת ישראל; מעגל השנה.

ציפי קוריצקי: החגים כלולים במעגל השנה.

ציפי קוריצקי: הנושאים האלה יילמדו בכיתות ז' ו-ח'.

גדעון סער: הצלחתם לדלל את הציונות והיהדות בצורה די מרשימה.

ציפי קוריצקי: ממש ממש לא.

גדעון סער: שם זה היה 3 מתוך 3 מעגלים.

גדעון סער: פה אנחנו מסתובבים במעגלים ובקושי מוצאים מעגלונים.

ציפי קוריצקי: שם היו 3 אשכולות של מורשת, ציונות - - -

גדעון סער: כאן יש מעגל המשפחה, מעגל החברה, מעגל הקהילה, מעגל הסביבה, הציונות ומעגל השנה.

גדעון סער: יש פה 6 מעגלים.

ציפי קוריצקי: אני חייבת להסביר.

ציפי קוריצקי: הגישה היום, בכל אחד מהנושאים האלה, זה להפגיש את היצירה היהודית לתקופותיה השונות.

ציפי קוריצקי: כשאנחנו לוקחים כל אחד מהמעגלים האלה, אנחנו מבקשים לתת מגוון רחב ביותר של טקסטים מתקופת המקרא, מתקופת חז"ל ועד היום כאן ועכשיו, כשהציונות נכנסת פנימה והרלוונטיות וחיי היום יום כאן ועכשיו, הם חלק מתוך תהליך הלימוד, מתוך התפישה החינוכית.

ציפי קוריצקי: זאת אומרת, שבכל אחד מהנושאים האלה, אם נבדוק את הטקסטים המשולבים, אנחנו נראה גם את האחורה, גם את הציונות וגם את כאן ועכשיו במדינת ישראל.

ציפי קוריצקי: זאת התפישה החינוכית שעל פיה מושתת התכנית.

שירלי אונגר: אני חושבת שהציונות זה הבסיס שלנו פה בארץ ישראל.

שירלי אונגר: לדעתי זה הדבר הכי חשוב לנו פה בעם ישראל.

שירלי אונגר: זה אחד היסודות הבסיסיים שלנו.

שירלי אונגר: היום אחר הצהריים יש לנו ישיבת הנהלה במסדר ז'בוטינסקי.

שירלי אונגר: אני אביא להם את מה שהשמעת כאן.

שירלי אונגר: אותי זה מזעזע לשמוע מה ששמעתי ממך.

שירלי אונגר: הורדתם פה דברים בסיסיים מתכנית הלימודים.

שירלי אונגר: מה השארתם?

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לשאול את השאלה בצורה אחרת.

מיכאל מלכיאור: ניקח אישיות כמו זאת של ז'בוטינסקי.

מיכאל מלכיאור: אני מניח שחלק מזה היה גם רצון לנגח את השרה וזה לגיטימי לעשות את זה מתוך אינטרסים פוליטיים, אבל אני לא בא משם.

מיכאל מלכיאור: אני כן רוצה לדעת שכל אחד שיוצא ממערכת החינוך במדינת ישראל יידע מי זה היה זאב ז'בוטינסקי ופועלו.

מיכאל מלכיאור: אני מסכים איתכם שהשיטה הכניסה להשרה לימור לבנת אינה שיטת לימוד.

מיכאל מלכיאור: בזה אני מסכים איתכם.

מיכאל מלכיאור: פה אני חולק עליכם לגמרי.

מיכאל מלכיאור: אין לי גם בעיה עם שינון, אבל כל הסיפור של ללמוד שתיים וחצי שורות על מישהו ולחשוב שבזה יצאנו ידי חובה של כל מורשת ישראל וציונות – זאת הבעיה של מערכת החינוך בישראל.

מיכאל מלכיאור: שרת החינוך הקודמת וגם השרה הנוכחית לא התמודדו עם הבעיה של חוסר ערכים בסיסיים ביהדות, במורשת, במובן הכי רחב ופלורליסטי.

מיכאל מלכיאור: זאת לא שיטת לימוד.

מיכאל מלכיאור: פעם היה לי מורה לביולוגיה שכתב אנציקלופדיה לציפורים והיינו צריכים ללמוד שמות של 100 שמות של ציפורים למבחן בגרות.

מיכאל מלכיאור: את 2.5 הציפורים שזכרתי לפני הבגרות זכרתי גם אחרי הבגרות, ובזה נגמר הסיפור.

מיכאל מלכיאור: זאת לא שיטה.

מיכאל מלכיאור: אני יודע שכלל לא לומדים יהדות.

מיכאל מלכיאור: המצב כל כך קשה ויש ניכור מוחלט, ובזה אני כן מסכים עם חבר הכנסת סער.

מיכאל מלכיאור: אני סומך מאוד על פרופסור אבי שגיא, אבל אני שואל אם לא שם, אז איפה כן?

מיכאל מלכיאור: איפה ילמדו את כל הדברים היסודיים של הציונות?

מיכאל מלכיאור: זה מה שאני רוצה לדעת.

גדעון סער: באותו כיוון אני רוצה להוסיף.

גדעון סער: באמת זה לא מספיק וזה בהחלט על קצה המזלג וזה ברור מאליו.

גדעון סער: בואו נתייחס לרגע למהות ולא לטכניקה.

גדעון סער: אני מודה שאין לי רקע פדגוגי ובעניין הזה אני לא יכול לקבוע בין אנשי חינוך.

גדעון סער: העניין שנגעת בו הוא החשוב.

גדעון סער: אי אפשר לחשוד בי שאני נגד שוויון בין המינים או שאני נגד צדק חברתי וכל הדברים היפים האלה.

גדעון סער: כל זה יכול להיות גם בתכנית לימודים בנורבגיה או באיי פיג'י.

גדעון סער: אני לא בא לזלזל בכל הנושאים האחרים, שהם חשובים ביותר להקנייה והם חלק מתשתית ערכית של אנשים שיוצאים ממערכת החינוך.

גדעון סער: הקושי הוא שהמוקד היה המורשת שלנו, המסורת שלנו, הציונות, ההיסטוריה שלנו והמאבק על הארץ הזאת.

גדעון סער: זה היה שני שליש לפחות אם לא יותר מזה בתכנית הקודמת.

גדעון סער: העניין הזה דולל וזה כיוון.

גדעון סער: אגב, זה גם כיוון פוליטי גם אם מכינים את זה אנשי מקצוע.

גדעון סער: פעם האמנו שאנשי מקצוע הם מקצועיים.

מיכאל מלכיאור: היום כל אנשי המקצוע יושבים באגף התקציבים.

גדעון סער: חשבנו שהפקידות היא תמיד מקצועית, שהשופטים הם תמיד מקצועיים והפוליטיקה זה רק לפוליטיקאים.

גדעון סער: ברוך השם התפתחנו קצת.

גדעון סער: ביסודו של דבר זוהי שאלה פוליטית לא במובן המפלגתי אלא במובן הרחב של המילה, מה התשתית שאנחנו רוצים לתת לדור הצעיר.

גדעון סער: לפי דעתי, בהחלשת שני המעגלים הראשונים, אנחנו עושים טעות קשה.

ציפי קוריצקי: אני אנסה לענות על שתי השאלות שהועלו פה.

ציפי קוריצקי: השאלה הראשונה היתה שהתכנית יכולה להילמד בכל מקום, כמו דנמרק וכדומה.

ציפי קוריצקי: הערכים הם ערכים אוניברסאליים אבל הטקסטים הם טקסטים יהודיים והדיאלוג הוא דיאלוג בין דורי והוא דיאלוג בין התרבויות היהודיות השונות, מתוך מגמה להציג את ריבוי פניה של היהדות.

ציפי קוריצקי: זאת אומרת, יצירת תרבות יהודית לאומית פלורליסטית.

ציפי קוריצקי: באשר לשאלת האישים ואיך הם באים לידי ביטוי בתכנית זאת או בתכנית אחרת.

ציפי קוריצקי: אני רוצה לציין שתי תכניות.

ציפי קוריצקי: אחת מהן היא התכנית "לחלום את החלום הציוני".

ציפי קוריצקי: יושבים פה ד"ר גדעון שטכל מהמועצה הציונית.

ציפי קוריצקי: הם שותפים נאמנים שלנו מזה מספר שנים.

ציפי קוריצקי: בשנה שעברה התכנית הקיפה כ-200 בתי ספר שעברו תהליך חינוכי שהמטרה שלו - - -

מיכאל מלכיאור: למה 200 בתי ספר?

מיכאל מלכיאור: מה עם 3,800 בתי ספר אחרים?

מיכאל מלכיאור: גידלתי 5 בנים שיצאו ממערכת החינוך הישראלית.

מיכאל מלכיאור: הם למדו במערכת הדתית אבל גם הם לא למדו מי זה זאב ז'בוטינסקי.

מיכאל מלכיאור: למה אני צריך לעשות תכנית פיילוט בשיתוף המועצה הציונית?

מיכאל מלכיאור: למה זה לא חלק מתכנית הלימודים של משרד החינוך?

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לומר לגדעון דבר נוסף.

מיכאל מלכיאור: לא רק שזאת לא דרך ללמוד 100 מושגים אלא שמקדישים לזה שעה בשבוע.

מיכאל מלכיאור: אם ניקח בחשבון את השבועות שלא לומדים, אז בממוצע מדובר ב-22 או 23 שעות מפוזרות.

מיכאל מלכיאור: בצורה כזאת אי אפשר ללמוד וזאת לא שיטה ללמוד.

מיכאל מלכיאור: זה רק היה כדי לצאת ידי חובה בדברים הכי משמעותיים.

מיכאל מלכיאור: לדעתי, לא יכול להיות מצב שילד יוצא ממערכת החינוך של מדינת ישראל ולא מכיר את 100 המושגים האלה ואיך הם משתלבים זה בזה.

מיכאל מלכיאור: זה הפגם הגדול.

מיכאל מלכיאור: אגב, דברים הקשורים לשוויון בין המינים אפשר ללמוד לא רק ממקורות ישראל אלא גם ממקורות אוניברסאליים.

ציפי קוריצקי: זה גם וגם.

ציפי קוריצקי: זה עם גישה למקורות אוניברסאליים אבל עדיין הדגש הוא על מקורות יהודיים.

מיכאל מלכיאור: בסדר, אבל גם עם מה שאת אומרת, עדיין נשארת פה תהום גדולה במערכת החינוך שלנו שלא נותנת מענה לשילוב כל הערכים הבסיסיים של המדינה היהודית.

משה בן עטר: אני רוצה להודות לחבר הכנסת גדעון סער שיזם את הנושא הזה.

משה בן עטר: אני אפתח בדברי החוקר אולסון, שבדק את כלכלות גרמניה ויפן אחרי הרס וכיבוש ושם הוא טוען שאין תועלת בהחלטות טובות קטנות לנוכח - - - אנחנו רואים שיש תהליכים של נסיגה ציונית בחברה הישראלית לאורך זמן רב מאוד.

משה בן עטר: אני משוכנע שבמערכת החינוך מתקבלות החלטות טובות קטנות ברמה של הדרג המקצועי, אבל אין התמודדות אמיתית לאורך זמן, באופן עקבי, שוטף ורציף עם הסוגיה של חינוך לזהות יהודית, ציונית וחינוך לערכים.

משה בן עטר: יושבת פה ציפי ונעשים דברים איתנו ועם גורמים אחרים, כמו חידון הציונות ומפעלים ציוניים ערכיים אחרים במערכת החינוך אבל זה מעט מידי ולא באופן מסודר לאורך השנה.

משה בן עטר: אני לחלוטין מסכים שהתכנית לשינוי 100 המושגים, מלמדת על כך שהחברה הישראלית ממשיכה לצעוד בצעדי ענק להפיכתה למדינת אזרחיה בלבד.

משה בן עטר: ההחלשה של מדינת העם היהודי הולכת וגוברת לנגד עינינו בנסיגה של חשיבות הציונות בחברה הישראלית.

משה בן עטר: צריך להודות בכך.

משה בן עטר: נוכל להתמודד עם הסוגיה הזאת בהתמודדות אמיתית רק אם נהפוך את בית הספר למוקד לפעולה ציונות.

משה בן עטר: בגלל תכנית אופק חדש ולא רק בגללה, היו קיצוצים לכל האורך בתקציבים החברתיים של משרד החינוך.

משה בן עטר: גם מטה קרמניצר-שנהר, שיש בו אנשים מצוינים, מתקשים יותר ויותר לקיים את הפעילות שהם היו רוצים לעשות בתכנית המקרו.

משה בן עטר: נכון ששמרו על המכינות הקדם צבאיות ולא קיצצו בתקציבי תנועות הנוער - - -

מיכאל מלכיאור: לא הם שמרו, הכנסת שמרה.

משה עטר: אני יודע.

משה עטר: עקבתי ואני יודע שנעשו מאמצים גדולים גם על ידך, חבר הכנסת מלכיאור.

משה עטר: אני רוצה לומר שאנחנו חייבים להשקיע יותר מאמצים כדי לשמור על תחושת השייכות של הצעירים שלנו.

משה עטר: ידע מוביל בסופו של דבר לשייכות.

משה עטר: השינון חשוב וגם תהליכים אחרים חשובים.

משה עטר: אנחנו מדברים על תהליך חינוכי כולל אבל אין ספק שצריך לשמור על התכנית הזאת.

משה עטר: קודם כל צריך לשמור על מה שיש ולאפשר פיתוח גם במגמות אחרות.

מיכאל מלכיאור: אם רוצים לעשות את זה בצורה יותר יעילה מבחינה חינוכית ומקצועית, אני לא חושב שהשינון של 2.5 השורות זה הדרך להבטיח שידעו על ז'בוטינסקי או על בן גוריון.

משה עטר: לא רק זה אבל גם זה.

מיכאל מלכיאור: לא זאת השיטה, יש שיטות יותר טובות.

מיכאל מלכיאור: השאלה איפה זה כן נמצא.

גדעון שטכל: ראשית אני רוצה לדבר על תחושות.

גדעון שטכל: כאחד שבא מבחוץ, מספר המשתתפים בישיבה הזאת בהשוואה לישיבה הקודמת, מראה משהו.

גדעון שטכל: אולי הנושא הזה פחות חשוב?

גדעון שטכל: למרות שאני מכבד מאוד את ציפי, חסר לי נציג בכיר מהמשרד.

גדעון שטכל: דבר שלישי ואחרון בקשר לתחושות.

גדעון שטכל: יש לי הסתייגות גדולה מ"ויקום מלך חדש", לא רק שלא ידע אלא שגם מבטל את הכל.

גדעון שטכל: אלה ואלה דברי אלוהים חיים ואפשר להתייחס גם לדברים טובים שנעשו קודם.

מיכאל מלכיאור: כן, אבל אין שעות במערכת.

גדעון שטכל: זה כבר תפקידם של קובעי המדיניות.

גדעון שטכל: כמה משפטים בקשר ל-100 המושגים.

גדעון שטכל: אם המפגש עם הרעיון הציוני לגווניו השונים הוא רק באמצעות 100 המושגים, אז המצב הוא בהחלט לא טוב.

גדעון שטכל: תמהני אם תלמיד או תלמידה היום יודעים מהי ציונות ומהי ציונות עכשווית.

גדעון שטכל: אז באמת הצד ההוראתי הלימודי חסר ויש המון מה לשפר ויש גם במחסור בשעות.

גדעון שטכל: שלא לדבר על הצד החינוכי הערכי.

גדעון שטכל: למשל, בסקטור הדתי אין מקצוע שקוראים לו יראת שמיים אבל אם הדברים נעשים נכון על ידי אנשים נכונים, שגם נותנים דוגמה אישית, אז אני חושב שהתוצאה הסופית היא יראת שמיים.

גדעון שטכל: בסקטור הממלכתי דתי והדתי, אם אין דוגמה אישית ואין הכוונה לאורח חיים מסוים, אז אין גם מה לדבר על חינוך ציוני ערכי.

גדעון שטכל: אני חושב שזאת לא רק סוגיה לימודית אלא גם סוגיה חינוכית ערכית שהדוגמה האישית חייבת להיות חלק ממנה.

נפתלי כהן: 100 המושגים הוא נושא חשוב ורצוי שכל בוגר של המערכת יידע לפחות אותם.

נפתלי כהן: יחד עם זאת אני רוצה לומר, כמי שלימד את זה 3 שנים, לא הצלחתי ללמד את הנושא הזה והתלמידים לא זכרו שום דבר בסוף הדרך.

נפתלי כהן: בשבילם בן גוריון, בגין ומשה רבנו הם היסטוריה.

נפתלי כהן: צריך לקחת את הנושא ולחבר אותו להקשר הכללי.

נפתלי כהן: זה מה שהתכנית הזאת מנסה לעשות.

נפתלי כהן: מי שהתעמק בתכנית הזאת רואה שלא הוציאו את 100 המושגים אלא שילבו אותם בתכנית הכללית.

נפתלי כהן: רצינו שהמורה ילמד את המושגים בהקשר הכללי של אותה תקופה.

נפתלי כהן: למה היתה חומה ומגדל?

נפתלי כהן: מה קרה שם?

נפתלי כהן: בצורה כזאת הצלחנו להחדיר את זה לתלמידים ושזה יישאר אצלם כנכס.

מיכאל מלכיאור: אתה באמת חושב שיצליחו לעשות את זה?

נפתלי כהן: יש כוונה לשפר ולנסות להכניס את זה בצורה יותר עמוקה ממה שזה היה עד היום.

נפתלי כהן: המושגים חשובים וכרגע מחפשים דרך אחרת לעשות את זה.

מיכאל מלכיאור: אתה חושב שבשעה בשבוע אפשר - - -

נפתלי כהן: לא.

נפתלי כהן: גם שעה לא נתנו.

נפתלי כהן: היום מנסים לתת שעה בכיתה ז', שעה בכיתה ח' ושעה לאזרחות, אני מקווה שמאמין שזה יצליח להיכנס ולהיטמע הרבה יותר טוב.

נפתלי כהן: צריך ללמד בצורה חווייתית, לימוד אישי, דיאלוג את כל המושגים האלה ואני מקווה שהמושגים ישתרשו במוחם של הילדים.

אורטל כהן: אני יושבת ראש מועצת תלמידים של מחוז ירושלים ונציגה של מועצת תלמידים ארצית.

אורטל כהן: אני חושבת שהתכנית שציפי הציעה היא הרבה יותר טובה מתכנית 100 המושגים אבל יש בעיה.

אורטל כהן: השנה למדתי מחשבת ישראל ולמדנו את כל הנושאים דרך 5 שעות לימוד בשבוע ועדיין לא הספקנו את כל החומר.

אורטל כהן: השנה סיימתי כיתה יב' בבית ספר ברנקו וייס בבית שמש.

אורטל כהן: כמו שאמרתי, למדנו את הנושאים האלה דרך מחשבת ישראל.

אורטל כהן: למדנו על צדק חברתי, שוויון וכל הדברים האלה.

אורטל כהן: אלה דברים מאוד חשובים ומעניינים ומאוד יפה ללמוד אותם דרך היהדות.

אורטל כהן: אני לא חושבת שבשעה בשבוע אפשר להגיע לזה, כפי שאמר חבר הכנסת מיכאל מלכיאור.

אורטל כהן: אם זה יישאר שעה בשבוע, אולי כדי לשקול לצמצם את התכנית ולהעלות רק את הדברים הכי חשובים.

אורטל כהן: בסופו של דבר, תפסת מרובה לא תפסת.

אורטל כהן: אני חייבת להגיד שהנוער החילוני מאוד צמא לערכים.

אורטל כהן: אני מאוד שמחה על התכנית הזאת אבל אני חושבת שצריך להרחיב את זה הרבה יותר.

אורטל כהן: אין שום חיבור ליהדות בבתי ספר חילוניים, אלא אם כן זאת יוזמה פרטית של בית הספר.

כרמל טובל: אני נציגת המועצה הארצית.

כרמל טובל: אני לא מבינה למה מתמקדים בכיתות ז', ח' ו-ט'.

כרמל טובל: חינוך לערכים צריך להתחיל מגיל קטן.

כרמל טובל: ילד ממשפחה דתית או ממשפחה חילונית יודע שכך הוא ילך.

כרמל טובל: כך ההורים שלו וכך מחדירים לו את זה מגיל קטן.

כרמל טובל: כך זה גם בתנועת הצופים.

כרמל טובל: הילדים גדלים ביחד והם יודעים שבכיתה ט' הם יתחילו להיות חונכים.

כרמל טובל: זה משהו שמגדלים אותם מגיל קטן וזה לא בא להם פתאום.

כרמל טובל: לדעתי אפשר לעשות שילוב בין התכניות.

כרמל טובל: אם זה יעשה בגיל צעיר אז אפשר לשלב בין שתי התכנית אבל כמובן ששעה בשבוע לא מספיקה.

מיכאל מלכיאור: ציפי, לפחות את יכולה להיות גאה שזאת התוצרת של מערכת החינוך שלנו.

ציפי קוריצקי: יש לי בשורה לגבי השעות.

ציפי קוריצקי: אני מזכירה לכולם שבמסגרת השעה השבועית, מורשת ציונות ודמוקרטיה היו כלולים.

ציפי קוריצקי: נכון להיום, יש לנו תוספת של שעה.

ציפי קוריצקי: מורשת וציונות בלבד יש לנו 3 שעות על פני 3 שנים.

מיכאל מלכיאור: ובתיכון כלום.

ציפי קוריצקי: בתיכון רק מי שלומד תושב"ע או מחשבת ישראל.

שירלי אונגר: בכל מקצוע אף פעם אי אפשר להספיק ללמד את הכל.

שירלי אונגר: לדעתי עדיף ללמד בקצרה ובכמה שורות מאשר לא ללמד בכלל.

שירלי אונגר: אם תשאל נוער מי היה הרצל, מי היה אחד העם, מי היה ז'בוטינסקי - - -

מיכאל מלכיאור: את חושבת שבגלל שילד למד בכיתה ז' 2.5 שורות על ז'בוטינסקי, שאחרי בגרות הוא יודע מי זה ז'בוטינסקי?

שירלי אונגר: אם הוא בכלל לא ילמד, הוא לא ידע כלום.

מיכאל מלכיאור: אבל זה לא נקרא ללמוד.

מיכאל מלכיאור: סליחה, בשום שיטה זה לא נקרא ללמוד.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה שילמדו, אבל בואו נהיה רציניים ולא נעשה דברים רק כדי לצאת ידי חובה.

שירלי אונגר: השאלה היא איך אתה מרחיב את זה.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שזה פשוט לא רציני.

מיכאל מלכיאור: אין לזה שום קשר לחינוך, מקצועיות או חינוך.

מיכאל מלכיאור: צריך ללמוד ברצינות.

מיכאל מלכיאור: כדי ללמוד אישיות של ז'בוטינסקי צריך שעות בתוך המערכת כדי שזה ייפול באופן טבעי כחלק מהרצף של הטמעת הציונות כדרך חיים.

מיכאל מלכיאור: זה מה שצריך ללמוד ולא 2.5 שורות.

מיכאל מלכיאור: אני אומר לכם שזאת לא שיטה.

מיכאל מלכיאור: דיברנו על המחקר של פרופסור שנהר.

מיכאל מלכיאור: לא מזמן הייתי איתה בפאנל אחד.

מיכאל מלכיאור: שאלתי אותה אם היתה עושה כעת את המחקר, לאחר התכנית של 100 מושגים, מה היו התוצאות.

מיכאל מלכיאור: היא אמרה לי מה שכבר ידעתי, שהיום המצב הרבה יותר חמור ממה שהיה אז.

מיכאל מלכיאור: אנחנו רק הולכים ומדרדרים.

מיכאל מלכיאור: עד שלא ניקח את הנושאים האלה ברצינות – כמו שאמרו כאן התלמידות, זה לא מתחיל בכיתה ז' ובשעה אחת וללמוד 2.5 שורות.

מיכאל מלכיאור: עד שלא נלמד ונטמיע את 100 המושגים האלה כחלק מאורח החיים, הערכים והמורשת של העם הזה, לא נעשה את הדבר הזה ברצינות.

מיכאל מלכיאור: בשביל זה דרושות שעות וזה גם עולה כסף.

מיכאל מלכיאור: זה צריך לעמוד מול דברי אחרים כי זה צריך להיות בסדר העדיפות החינוכית של מדינת ישראל והיום זה לא כך.

מיכאל מלכיאור: זאת הבעיה ולא אם אתה יכול לשנן למבחן ולקבל 65.

מיכאל מלכיאור: גם אם היית מקבל 90 זה לא היה נשאר אצל התלמידים.

מיכאל מלכיאור: מי שקצת יודע מה זה ללמוד ומה נשאר אצל התלמידים יודע שזאת לא השיטה.

גדעון שטכל: הבעיה היא שהמדיניות החינוכית לא מבוססת על פילוסופיה חינוכית.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להודות לחבר הכנסת גדעון סער.

מיכאל מלכיאור: נראה שגם המעט שבמעט הולך לאיבוד.

מיכאל מלכיאור: אני לא רוצה שהדיון יסתיים בויכוח או בהחלטה.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שהשיטה החדשה טובה יותר משינון של מושגים.

מיכאל מלכיאור: אני לא חושב שהיתה פה יד מכוונת כדי להוציא מושגי ציונות ובזה אני חלוק על חבר הכנסת גדעון סער.

מיכאל מלכיאור: יחד עם זאת, אני רוצה לקבל החלטה ביחד איתו ולקרוא למשרד החינוך לשקול מחדש את כל הטמעת נושא המורשת, היהדות והציונות בתוך מערכת החינוך הישראלית, מכיתה א' ועד כיתה יב'.

גדעון סער: אני מציע לבחון את הדרכים להעמיק את הלימוד.

מיכאל מלכיאור: לכן נקטתי בביטוי לבחון מחדש.

מיכאל מלכיאור: למצוא את הדרכים ולהציג לנו את הדרכים איך זה הופך לדבר אתי בדרך הכי פדגוגית.

מיכאל מלכיאור: זה המבחן האמיתי למדינה יהודית ומה שמבדיל את המדינה היהודית ממדינות אחרות.

מיכאל מלכיאור: בשביל זה אנחנו פה וזה הבסיס לכל.

מיכאל מלכיאור: זה המבחן ולכן אנחנו באמת קוראים לכם למצוא את הדרכים להעמיק.

מיכאל מלכיאור: אנו יודעים את כל המגבלות של השעות שקוצצו מהמערכת, אבל יחד עם זאת, לא יכול להיות שתלמידים יצאו ממערכת החינוך הישראלית ולא ידעו לעומק מי הם אישים כמו ז'בוטינסקי, בעל שם טוב ומי זה בן גוריון.

מיכאל מלכיאור: לא יכול להיות שיחשבו שאלה רק שמות של רחובות ושדה תעופה.

מיכאל מלכיאור: זה האתגר של כולנו.

מיכאל מלכיאור: אני יודע שאת שותפה לזה אבל זאת כבר החלטה פוליטית מובהקת לגבי סדרי עדיפות במערכת החינוך במדינת ישראל וזה ביסוד החברה שלנו.

מיכאל מלכיאור: אני מודה לכם על דיון ענייני ופורה.

מיכאל מלכיאור: הישיבה נעולה.