ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 438, 2008-09-02 11:00

אופיר פינס-פז: בוקר טוב.

אופיר פינס-פז: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: על סדר יומנו הקמת פארק מטרופוליני קישון – זה לא רק נחל קישון, אבל באזור הקישון.

אופיר פינס-פז: אני מניח שזה השם הרשמי שאתם החלטתם עליו.

אופיר פינס-פז: זה דיון פומבי, למיטב ידיעתי דיון פומבי ראשון על הפארק הזה, שאמור להיות פארק אדיר ממדים, משהו שמזכיר את פארק איילון, פארק אריאל שרון, בהיקף שלו.

אופיר פינס-פז: מדובר בפארק שמיועד לקום באזור הצפון, אזור חיפה פלוס מינוס.

אופיר פינס-פז: למען הגילוי הנאות, הפנייה אליי לקיים את הדיון באה מקיבוץ יגור וממועצה אזורית זבולון.

אופיר פינס-פז: יש למועצה השגות על התכנון של הפארק.

אופיר פינס-פז: יש לה חשש שהתכנון הוא כזה, שהיא עלולה למצוא את עצמה ניזוקה מהתהליך עצמו.

אופיר פינס-פז: בעיניי התהליך עצמו הוא כמובן תהליך מבורך.

אופיר פינס-פז: אני מאוד בעד שטחים ירוקים, אני מאוד בעד פארקים, אני מאוד בעד שמירה בארץ הקטנה שלנו על הדברים האלה, אבל כמובן צריך לשמוע את כל הצדדים ולאפשר להם זכות ביטוי וכדומה.

אופיר פינס-פז: נמצא אתנו מתכנן מחוז חיפה, הוועדה המחוזית חיפה, אדם קולמן.

אופיר פינס-פז: אדם, אני מציע שאתה תציג את הרעיון, תציג את מה שעומד מאחוריו ואת מה שקורה בפועל מבחינה זו, ולאחר מכן נקיים דיון.

אופיר פינס-פז: בבקשה.

אדם קולמן: שלום לכולם.

אדם קולמן: אני אציג באופן כללי את הרעיון המרכזי שעומד מאחורי הפארק, את התהליכים התכנוניים ואת ההיסטוריה התכנונית של הנושא, ואני אתן תיאור קצר של התוכנית עצמה.

אדם קולמן: מבחינה גיאוגרפית פארק הקישון נמצא בשטח כלוא בין כביש 75, התעשייה הפטרוכימית, כביש 70 ואזור של התעשייה של הצ'ק-פוסט.

אופיר פינס-פז: מה הגודל שלו?

אדם קולמן: השטח הכללי הוא כ-8,000 דונם.

אדם קולמן: זה סך הכל השטח הכלוא שנמצא בפנים, לא כולו מיועד לפארק, בוודאי לא בשלב הראשון, אבל זה היקף השטח.

אדם קולמן: זה היקף שטח התוכנית, כ-8,000 דונם.

אופיר פינס-פז: בהשוואה לפארק איילון, כמה דונמים יש בפארק איילון?

אופיר פינס-פז: האם מישהו יודע?

קריאה: 8,000, אותו דבר.

קריאה: אתה חתמת על התוכניות.

קריאה: ..

אופיר פינס-פז: כן, אבל אני לא זוכר את המספרים.

אדם קולמן: אציג אילוסטרציה על מה אנחנו מדברים.

אדם קולמן: ההיסטוריה התכנונית של האזור התחילה בתוכנית אב למטרופולין חיפה, שיזם משרד הפנים בשנת 1995 ודיברה על מטרופולינים.

אדם קולמן: זאת הייתה תוכנית האב הראשונה לכל מחוז חיפה, שהיוותה בסיס לתוכנית תמ"מ 6, התוכנית המחוזית של מחוז חיפה, שהיא התוכנית הראשונה.

אדם קולמן: התוכנית הזאת הצביעה על העיקרון של מטרופולין חיפה כמטרופולין – שזה לא היה דבר חדש, אבל כמטרופולין דו-מוקדי, כאשר מוקד אחד זה המוקד הדרומי שזה אזור חיפה, נשר וטירת הכרמל, והמוקד השני הוא גוש הקריות וקריית אתא, כשבאמצע אזור של מפרץ חיפה, שם המוקד המטרופוליני התעסוקה המרכזי והתשתיות ונחל קישון.

אדם קולמן: זאת הייתה התפיסה של הדו-מוקדי, כאשר באמצע יש אזור של תעסוקה ואזור של פארק, כאשר האזור של הפארק נשען על נחל הקישון ולוקח את השטח הכלוא בפנים ומייעד אותו לפארק.

אדם קולמן: התפיסה הזאת של מוקדים של מדינה מעוירת, שמרכזת את מירב האוכלוסייה שלה במוקדים עירוניים ואורבניים, ולידם יש מוקדים מקבילים שהם המוקדים הירוקים, המוקדים הפארקיים האלה, התפיסה התכנונית הזאת היא תפיסה שעוברת את כל מדינת ישראל.

אדם קולמן: אתה הזכרת בפתיחה את פארק איילון, שיש לו אנלוגיה מאוד דומה לתוכנית הזאת.

אדם קולמן: גם הוא נשען על נחל, גם הוא כלוא בין שטחים מפותחים ונשאר כרזרבה.

אדם קולמן: בעבר שלו הוא היה שטחים חקלאיים, גם היום השטחים ממשיכים להיות חקלאיים, אבל הוא אזור כלוא בין-מטרופוליני.

אדם קולמן: גם בתוכנית של מטרופולין באר שבע מיועד פארק נחל גדול לאורך נחל באר שבע.

אדם קולמן: התפיסה הזאת לא זרה לתכנון בארץ.

אדם קולמן: בהליכים מקבילים הוכנה תוכנית אב לנחל הקישון.

אדם קולמן: התוכנית הזאת הייתה יזומה על ידי רשות נחל קישון, והתוכנית הזאת הייתה גם תוכנית רחבה עם ועדת היגוי רחבה, ובתוכנית הזאת, שאולי אציג פה את התסריט שלה, בסופו של דבר אושרה בממשלה.

אדם קולמן: היא לא תוכנית סטטוטורית, היא תוכנית אב, תוכנית מנחה, אבל בתפיסה התכנונית שעמדה מאחוריה היה גם הנחל כציר ראשי שעליו יישענו פרויקטים של פנאי ונופש לטובת המטרופולין והאוכלוסייה שסובבת את המטרופולין ואזור יותר נרחב של פארק.

אדם קולמן: מרחוק אפשר יהיה לראות את התוכנית.

אדם קולמן: אני מצביע על אזור הנחל, על אזור פארק הקישון.

אדם קולמן: אני מדבר כרגע על תוכנית האב של נחל הקישון כפי שאושרה.

אדם קולמן: היא תוכנית רחבה, כי היא לוקחת את כל הנחל.

אדם קולמן: זה הוא פחות או יותר האזור התחום היום, וגם הוא מדבר על ציר של נחל, אזור של אגמים, של מפעל נשר, שטחים לפיתוח בהיקפים שונים ובעוצמות שונות של פיתוח בשטחים, ואזור תעסוקה שהוא השלמה של אזור התעסוקה הקיים באזור הצ'ק-פוסט.

אדם קולמן: זאת היא תוכנית האב.

אדם קולמן: התוכנית, כאמור, אושרה בממשלה.

אדם קולמן: היו בה הרבה מאוד הצעות לכל מיני פרויקטים תומכים כפרוייקטי פיתוח, שבהם רשות הנחל ממשיכה לעבוד במקביל, לנסות לפתח, לנקות את הנחל ולעשות כל מיני פעולות שיתמכו בתוכנית עצמה.

אדם קולמן: נמצאת פה נציגת רשות הנחל, שבמידת הצורך תשלים כל מיני פעולות משלימות.

אופיר פינס-פז: בהרכב מלא.

אדם קולמן: כן, רוברט נמצא פה וגם שרון שהיא היום המנכ"לית של הרשות.

אדם קולמן: ההליך הנוסף, והוא הליך מקביל - אחרי תוכנית האב של מחוז חיפה הוכנה תוכנית מחוזית תמ"מ 6.

אדם קולמן: בתוכנית המחוזית תמ"מ 6, שהיום היא תוכנית מופקדת – היא מופקדת משנת 2004, ואנחנו נקווה שבסוף שנה זו אנחנו נצליח לאשר אותה - היה ביטוי סטטוטורי ראשון לתפיסת התכנון של גלעין מטרופוליני דו-מוקדי, אזור תעסוקה גדולה ואזור של תשתיות מסוכנות או אזור בעלות השפעה סביבתית, שזה אזור בתי הזיקוק ומפעלי דשנים, שזה אזור מיוחד, ופארק מטרופוליני.

אופיר פינס-פז: איפה בתי הזיקוק?

אופיר פינס-פז: בתוך הפארק?

אדם קולמן: לא, בתי הזיקוק נמצאים צפונית לפארק.

אופיר פינס-פז: באיזה מרחק מהפארק?

אדם קולמן: הם גובלים בפארק.

אופיר פינס-פז: הם גובלים בפארק.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת שאם נעשה שם מנגל, לא נדע אם זה העשן של בתי הזיקוק או העשן של המנגל.

אדם קולמן: אל תהיה כל פסימי.

אדם קולמן: אני חושב שצריך להיות מאוד אופטימי.

אדם קולמן: זאת היא התוכנית המחוזית תמ"מ 6.

אדם קולמן: אפשר לראות כאן את המוקד של חיפה, את המוקד של הקריות בכל המרחב הזה.

אדם קולמן: דרך אגב, תוכנית האב התייחסה הרבה מעבר למחוז חיפה, כי היא תוכנית שמדברת על נצרת ועל כרמיאל, אבל זה כבר מחוז צפון, אז ברמה הסטטוטורית אנחנו מדברים בגבולות המחוז.

אדם קולמן: כמו שאפשר לראות, זה הוא אזור המפרץ.

אדם קולמן: יש כאן אילוסטרציה של נמל חיפה.

אדם קולמן: בשטחים הסגולים נמצא אזור בתי הזיקוק והאזורים בעלי התשתיות האסטרטגיות ובעלות ההשפעה הסביבתית הגדולה.

אדם קולמן: כאן אזור הפארק, שמיועד לפארק, כפי שאתם רואים בכתם הירוק הבולט.

אדם קולמן: כמו שאתם רואים, הוא נמצא פה במרחב.

אדם קולמן: זאת הייתה תפיסת תכנון של תמ"מ 6.

אדם קולמן: היא תפיסה רחבה של כל המחוז.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת שהרעיון של הקמת פארק הקישון לא היה רעיון חדש.

אדם קולמן: לא, בוודאי שלא חדש.

אופיר פינס-פז: יש משהו אופרטיבי שקורה?

אדם קולמן: לפני שאכנס קצת יותר לעומק לתוכנית הספציפית שנמצאת על השולחן, אני עושה סקירה של התהליכים התכנוניים.

אדם קולמן: מכיוון שתמ"מ 6 טרם אושרה, התפיסה התכנונית קיימת.

אופיר פינס-פז: למה תמ"מ 6 לא אושרה?

אופיר פינס-פז: איפה היא לא אושרה?

אופיר פינס-פז: במועצה הארצית?

אדם קולמן: עדיין לא, היו הרבה מאוד התנגדויות.

אדם קולמן: אנחנו מינינו חוקרת.

אדם קולמן: היו הליכים קצת ארוכים למינוי חוקרת בגלל היקפי ההתנגדויות, והיא אמורה לסיים את עבודתה ולהביא אותה לולנת"ע ולמועצה הארצית - קיבלתי הודעה משמחת, שבנובמבר שנה זו, ואני מקווה שהתוכנית תאושר סופסוף.

אופיר פינס-פז: אבל ממתי היא כתובה?

אדם קולמן: התוכנית הופקדה בשנת 2004.

אדם קולמן: מחוז חיפה נוהג על פיה.

אדם קולמן: מדיניות הוועדה המחוזית היא: מה שיש תמ"מ זאת התוכנית, היא מנחה את כל התוכניות ואת כל תפיסות התכנון.

אדם קולמן: תמ"א 35 היא לא זרה, בוודאי לא לרוב האנשים שנמצאים פה.

אדם קולמן: היא מדברת בשפת המרקמים, כאשר בתוך המרקמים העירוניים אמורה להתאכלס או לחיות רוב אוכלוסיית מדינת ישראל.

אדם קולמן: הרעיון של המרקמים אומר שהפיתוח כמובן לא נגמר במדינה, הפיתוח הוא תהליך מתמשך, אבל תפיסת העולם אומרת שאת הפיתוח אנחנו נכוון לשטחים שבתוך המרקמים המעוירים, כפי שנמצאים בתמ"א, כאשר לא כל המרקם אמור להיות בנוי, אלא חלקו יהיה פתוח.

אדם קולמן: יש הוראות בתמ"א לגבי תוספת שטחי בינוי בתוך המרקם.

אדם קולמן: בתמ"א 35 בתסריט המרקמים, לפנינו המרקם של חיפה, ביטוי של שני מרקמים - מרקם אחד גדול שתופס את חיפה ואת הקריות, כולל קריית אתא.

אדם קולמן: אם אתם רואים, גבול המרקם נמצא בגבול של דרך דשנים וכביש 70, כאשר יש סימבול שעניינו פארק מטרופוליני במקום הזה.

אדם קולמן: תפיסת העולם בתמ"א 35 היא שהפארק המטרופוליני הוא חלק מהפיתוח של המטורפולין.

אדם קולמן: הוא חלק אינהרנטי במטרופולין, ויש סימבול כהכוונה תכנונית בנושא של פארק במרקם העירוני.

אדם קולמן: תוכנית נוספת מתייחסת לנושא של הפארק.

אופיר פינס-פז: אבל אנחנו הבנו את זה.

אדם קולמן: לא, זה חשוב, כי יש לכאורה איזושהי הבנה שהפארק, עוד אי-אפשר לטפל בו בשלב הזה.

אדם קולמן: זאת אחת הטענות, אתה תשמע את הטוענים, מכיוון שמבחינתי זה לא הדיון הראשון בנושא הזה.

אופיר פינס-פז: אל תנחש רק מה שהם הולכים לטעון, כי תהיה לך זכות התגובה.

אופיר פינס-פז: אנחנו הבנו שהתוכנית הזאת מוטמעת בכל הרמות.

אדם קולמן: רק עוד תוכנית אחת חשובה שצריך לדבר עליה, כי היא יורדת לרמת רזולוציה קצת יותר מפורטת.

אדם קולמן: זאת תוכנית בשם תוכנית מתאר ארצית תמ"א 30 לדרום מפרץ חיפה.

אדם קולמן: התוכנית הזאת שהועברה להשגות הוועדות המחוזיות מהמועצה הארצית היא תוכנית שגם ההליכים התכנוניים שלה הם הליכים ארוכים.

אדם קולמן: כמדומני, היא התחילה בשנת 1992, ובאה לעשות הסדרה של כל המערך של מפרץ חיפה, שכידוע הוא מערך לא מוסדר.

אדם קולמן: יש שם חיכוכים מתמידים בין תשתיות ארציות אסטרטגיות, כמו: נמל, שדה תעופה, בתי זיקוק, תחנות כוח, שימושי מסחר, התפתחויות עירוניות ושטחים פתוחים.

אדם קולמן: התחילו את השלב השני של הכנתה של התוכנית הזאת בשנת 2002, 2003 כמדומני, והיא תוכנית ממוקדת לדרום מפרץ חיפה, וגם התוכנית הזאת מסדירה שימושי קרקע שונים.

אדם קולמן: אני אצביע כרגע על התוכנית ועל הרזולוציה שלה.

אדם קולמן: זאת היא התמ"א כפי שהועברה להשגות הוועדות המחוזיות.

אדם קולמן: כפי שאנחנו רואים פה, זה אזור המפרץ, אלה השטחים הקיימים היום באזור הצ'ק-פוסט.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא נוכל להיכנס לפרטי הפרטים, מכיוון שזאת ישיבה שמוגבלת בזמן.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא עוסקים עכשיו בהחלטות תכנוניות.

אופיר פינס-פז: קיבלנו את התמונה הכללית.

אופיר פינס-פז: אנחנו חייבים איזושהי מסגרת זמן לדיון, אין לנו ברירה.

אדם קולמן: עכשיו אפשר יהיה לדבר על התוכנית עצמה, תוכנית הפארק עצמו.

אדם קולמן: ההחלטה לטפל בתוכנית הייתה הנחיה של התוכנית המחוזית, שדיברה על הכנת תוכנית מחוזית חלקית לפארק בלבד.

אדם קולמן: יצא מכרז לנושא הזה, דרך אגב כתוכנית מחוזית ולא כתוכנית מקומית, קודם כל בגלל החשיבות של התוכנית הזאת, ושנית כי היא חלה על מספר מרחבי תכנון, כך שהתוכנית הזאת בפועל מופקדת במועצה הארצית על ידי המועצה הארצית, כשהוועדה המחוזית היא הדוחפת והיוזמת.

אדם קולמן: אני משמש כיושב ראש של הוועדה הזאת שמטפלת בתוכנית.

אדם קולמן: אנחנו הכנו את התוכנית על סמך הנחיות התכנון הכלליות של פארקים.

אדם קולמן: באשר לתוכנית מבחינת המצב הסטטוטורי שלה היום, אנחנו הכנו את התוכנית, ועדת ההיגוי סיימה את עבודתה, העבירה את התוכנית לדיון לוועדה המחוזית, הוועדה המחוזית העבירה את המסמכים לוועדות המקומיות ולגופים שונים שהם בעלי עניין בשטח הזה, כמו: מפעלים, קיבוץ יגור, כמובן הוועדה המקומית, חברת כלל שמחזיקה בשטחים גדולים בשטחים הפתוחים באזור של נשר, רשות הקישון וכל בעלי העניין שהיו שותפים לוועדת ההיגוי.

אדם קולמן: העברנו להם את התוכנית להשגות.

אדם קולמן: דיון ראשון בהשגות היה בתחילת אוגוסט.

אדם קולמן: הדיון השני צפוי להיות ביום חמישי הקרוב.

אדם קולמן: רצינו לצופף את זה, לא יכולנו לתאם את זה מבחינת לוחות הזמנים.

אדם קולמן: אלה ועדות משנה של הוועדה המחוזית.

אדם קולמן: לאחר מכן הוועדה הזאת תביא המלצותיה בפני הוועדה המחוזית, והוועדה המחוזית תשמע את ההמלצות, תקבל החלטה בנושא ותעביר את התוכנית עם ההמלצה שלה להפקדה במועצה הארצית.

אדם קולמן: זה תהליך התכנון.

אדם קולמן: אנחנו סבורים שנסיים את הדיונים בנושא הזה עד נובמבר ונוכל להעביר את התוכנית למועצה הארצית.

אדם קולמן: זה הוא הרקע התכנוני.

אופיר פינס-פז: מה העלויות?

אופיר פינס-פז: האם יש עלויות להקמת פארק כזה?

אופיר פינס-פז: איך מממנים פארק כזה?

אופיר פינס-פז: להקים פארק זה לא דבר קטן, לא שהקמתי הרבה פארקים בחיים, אבל בכל זאת.

אדם קולמן: זאת התוכנית שבה אנחנו דנים.

אדם קולמן: התוכנית הזאת של הפארק מתחלקת למספר חלקים.

אדם קולמן: בתוך השטח עצמו יש מתחמים, שהם מתחמים קיימים: אחד – יש שם מערכת של כל המט"ש של חיפה והקריות, זה מתקן טיהור שפכים שקיים ושימשיך להיות קיים.

אדם קולמן: יש מתחם גדול של תחנת מיתוג, של חברת חשמל, שנמצא לאורך כביש 75.

אדם קולמן: תפיסת העולם של התוכנית היא מצד אחד לתת תוספת שטחים לתעסוקה בצמוד לשטחי התעסוקה הקיימים, זה הוא הכתם הזה, ובתוך השטח אנחנו מציעים לחלק למספר אזורים של פעילויות, בהתאם לעצים ופשיט, עצים זה אינטנסיבי ופשיט זה אקסטנסיבי.

אדם קולמן: חשבנו שזה יותר נכון להשתמש בשפה העברית בתוכנית.

אדם קולמן: הרעיון המרכזי אומר שיש שטחים שבהם רמת העצימות של הפעילות היא יותר גבוהה ויש שטחים שבהם רמת העצימות של הפעילות היא יותר נמוכה.

אדם קולמן: מכיוון שאנחנו נמצאים באזור שחלקו קרוב למפעלים, אנחנו מתייחסים למפעלים כאזור שרמת הסיכון שלו בסופו של דבר תישאר בגבול המתחם ולא תלך מעבר למתחם.

אדם קולמן: בתוך השטחים התפיסה הכללית היא שהשטח הזה צריך להיות בעל פעילות אינטנסיבית, בעל פעילות עצימה.

אדם קולמן: אנחנו רוצים להכניס לשם הרבה מאוד פעילויות של פנאי ונופש, ככל שניתן, ואנחנו נתייחס ברמת פירוט של התוכנית לרמת הסיכונים שיהיו בסביבה הזאת.

אדם קולמן: שטחים אחרים יהיו בעלי רמת פעילות יותר נמוכה.

אדם קולמן: כאן אני עובר לנושא של הקיבוץ ולנושא של השטחים החקלאיים, כי היום רוב השטחים הם חקלאיים.

אדם קולמן: חלק מהתוכנית, החלק הדרומי שמסומן במתחם ד', השטח הזה מיועד להישאר חקלאי לאורך פרק זמן ארוך יותר.

אדם קולמן: הוא מיועד לפארק, אבל הרעיון היה שאם ייעודו ישונה, הוא ישונה אך ורק לפארק מתוך ידיעה שההגעה של הפארק לשטח הזה תיקח הרבה מאוד שנים.

אדם קולמן: התוכנית היא תוכנית מחוזית.

אדם קולמן: מהתוכנית הזאת לא קורה דבר למעט דבר אחד, שניתן יהיה לעשות פעילות לאורך הנחל, של שבילים, של שבילי אופניים ושל פינות הליכה, שזה התהליך הראשון לאורך הנחל הקיים.

אדם קולמן: זה מה שהתוכנית הזאת מאפשרת ופעילויות שונות לצורך ניקוי הנחל.

אדם קולמן: מכוח התוכנית הזאת לא בונים פארק ולא בונים אזור תעשייה ולא בונים דבר.

אדם קולמן: התוכנית הזאת מפנה לתוכניות מפורטות, שיציעו שלבי ביצוע של התוכנית.

אדם קולמן: יצטרך להיות מוקם איזשהו מערך ארגוני שייקח על עצמו את הכנת התוכנית הזאת, הכנת תוכניות פיתוח מורכבות של השטח, ותהיה לו גמישות תכנונית בתוכניות המפורטות איך לבצע את הפארק הזה.

אופיר פינס-פז: פארק איילון או פארק אריאל שרון זה סיפור כבד מאוד.

אופיר פינס-פז: הקימו חברה ממשלתית, מינו לה דירקטוריון, המרכז לשלטון מקומי "בפנים", מחפשים לה תקציבים גדולים מאוד, יש לה תרומות גדולות מאוד.

אופיר פינס-פז: אדם לא קם יום אחד בבוקר ומכריז "הנה, זה פארק".

אופיר פינס-פז: פארק זה סיפור גדול.

אופיר פינס-פז: אני גר ברעננה, ואני יודע איזה סכומים השקיעו כדי להקים את פארק רעננה, שהוא אפילו פה לא מסומן במפה מרוב שהוא קטן לעומת זה.

אופיר פינס-פז: אני רואה מה עשו בפארק כפר-סבא לידי.

אופיר פינס-פז: אתה יודע מה זה לעשות 8,000 דונם פארק?

אופיר פינס-פז: זה מאות מיליוני דולרים, זה לא משחק, אז סתם אנחנו משחקים לעצמנו באיזה שהם משחקים בוועדות תכנוניות?

אופיר פינס-פז: מאחורי זה צריכה להיות התארגנות כלכלית, סביבתית, חברתית, קהילתית שלמה.

אופיר פינס-פז: כל הרשויות המקומיות באזור צריכות להיות בעניין, המשרדים הממשלתיים ומשרד האוצר צריכים להשקיע מקורות.

אופיר פינס-פז: מה אני אגיד לך?

אופיר פינס-פז: זה אפילו לא נראה בתולי, זה נראה איזושהי גחמה של כמה מתכננים מצוינים עם רצון טוב, אבל שלא עומד מאחוריהם שום דבר אמיתי.

אופיר פינס-פז: אז יקראו לזה "עוצם", "עצם" או "עצימות", אבל בשורה התחתונה אני לא רואה שיהיה פארק.

אופיר פינס-פז: אדם, אני אגיד לך מה אני רואה שיקרה בסוף.

אופיר פינס-פז: פה יבנו, פה יבנו, יעשו פה הרבה כסף, ופה יישאר שטח חקלאי ואנחנו נעשה מנגלים מתחת לארובות ובנחל הקישון יהיו עוד 10 אופניים ו-100 מטיילים.

אופיר פינס-פז: ככה אני רואה את זה, מצטער.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שאין לי חזון כזה מפותח, אבל ככה אני רואה את הדברים.

אופיר פינס-פז: אם לא יהיה כאן מאמץ בסדר גודל אחר לגמרי, אני אומר לכם שכל תושבי חיפה, נשר, יגור וקריית אתא לא ירגישו שיש שם פארק.

אופיר פינס-פז: הם לא ירגישו שום הבדל מהותי לפחות בשנים הבאות עלינו לטובה.

אופיר פינס-פז: אם רוצים להקים פארק, המאמץ צריך להיות בסדר גודל אחר לגמרי, אחרת זה ימשיך להיות כתם ירוק כהה במפות האלה ובמפות האחרות.

אופיר פינס-פז: ואתם יודעים מה?

אופיר פינס-פז: אני אגיד לכם מה עוד יקרה – יהיה לכם קשה לשמור על זה, אפילו ברמת המניעה, שלא יקרו שם דברים אחרים, כי פה כבר יש חברת חשמל ובטח יש עוד מעט בית קברות ובית אבות.

אופיר פינס-פז: הרי מה יקרה?

אופיר פינס-פז: ינגסו.

אופיר פינס-פז: יש פה שטח פתוח וינגסו ויגידו שאלה כל מיני שירותים קהילתיים.

אופיר פינס-פז: זה חייב להגיע לוועדות שרים.

אופיר פינס-פז: שר האוצר צריך להיות מעורב בזה, שר הפנים צריך להיות מעורב בזה, השלטון המקומי צריך להיות מעורב בזה.

אופיר פינס-פז: צריכים פיתוח יזמי של זה עם תוכנית עסקית, קהילתית, סביבתית שעושה אחד ועוד אחד.

אופיר פינס-פז: צריכים להקים חברה שתקים את הפארק.

אופיר פינס-פז: צריכים להביא משקיעים, צריכים להביא יזמים לא במובן הנדל"ני, צריכים להביא תורמים, צריכים לייצר איזושהי התעניינות אזורית גדולה מאוד.

אופיר פינס-פז: זה לא יכול להיגמר בזה שאנחנו נתכנן משהו, שזה כן יהיה בהתנגדויות וזה לא יהיה בהתנגדויות ונגמור משהו עם קיבוץ יגור ולא נגמור משהו עם קיבוץ יגור.

אופיר פינס-פז: חבר'ה, זה גדול מזה.

אופיר פינס-פז: זה פשוט גדול מזה.

אופיר פינס-פז: אתם הולכים לגישה סטנדרטית, שהתוצאה שלה היא שאולי איזושהי ועדה תאשר משהו, אולי אפילו המועצה הארצית, אבל פארק לא ייצא מזה.

אופיר פינס-פז: בזמנו אריאל שרון גם בפארק איילון שאני הייתי מעורב בו, אבל בעיקר ראש הממשלה היה מעורב בו – במקרה, אבל היה מעורב בו; עם כל זה שהוא היה מעורב בזה אישית ולחץ ודחף ובא ומה לא, עדיין מדובר בקשיים עצומים, מרובים וגדולים.

אופיר פינס-פז: אני מדבר אתכם על מרכז הארץ, תל-אביב, חולון ועדיין יש קשיים אדירים.

אופיר פינס-פז: מה יקום?

אופיר פינס-פז: פארק ב-8,000 דונם, במאמץ כפי שאני רואה אותו כרגע?

אופיר פינס-פז: חבר'ה, זה לא הולך לשום מקום אמיתי.

אופיר פינס-פז: זה ימשיך להיות במפות שמסומנות בסימונים כאלה ואחרים, החקלאי יהיה חקלאי, פה ושם יגנבו לכל מיני צרכים שלא תוכלו למנוע, פה יעסקו כבר עסקים שאמורים לממן, אבל קודם יהיו עסקים ואחרי זה לא יממנו כי לא יהיה מה לממן.

אופיר פינס-פז: אני מכיר את זה.

אופיר פינס-פז: צריך לבנות את זה אחרת לגמרי, ולא רק על הבסיס התכנוני.

אופיר פינס-פז: אלה ההערות הראשוניות שלי.

אופיר פינס-פז: אני לא מתחייב לא להעיר הערות נוספות בהמשך הדיון.

אופיר פינס-פז: ראש המועצה האזורית זבולון, דב ישורון, בבקשה.

דב ישורון: יש לי כמה הערות, למרות שכבר משכת לי את השטיח די מהר מתחת לחלק מהן.

אופיר פינס-פז: באמת?

אופיר פינס-פז: אני מסתכל על זה מירושלים, אני לא מהאזור בכלל.

הלל לויתן: אתה מוזמן לבקר.

אופיר פינס-פז: אני לא אצליח להגיע לחגיגות של קיבוץ יגור.

הלל לויתן: אתה מפסיד.

אופיר פינס-פז: שיהיה בהצלחה בכל אופן.

דב ישורון: להתייחסות שלי שלושה חלקים: התאמת התוכנית לשטח היא בעיה אחת, ההגיון הכלכלי שלה שעליו דיברת וגם הנושא של מראית עין.

דב ישורון: לגבי התוכנית עצמה, בחזון שכתוב בתקנון של התוכנית נאמר שזה יהיה פארק חווייתי, מזמין ונגיש, שיביא להיפוך מגמה ויחולל תגובת שרשרת לשיקום הסביבה לטובת תושבי המטרופולין.

דב ישורון: אני טוען שבסופו של דבר, אם תסתכל על התוכנית הזאת ותראה , היא כמעט לא מביאה את מה שהחזון הזה רצה להגיד, כלומר: הפארק הזה, החלק החווייתי שלו, כלומר העסק האינטנסיבי שם, הוא מאוד מצומצם.

דב ישורון: אנחנו מדברים על פארק של 8,600 דונם, מתוך זה החלק האינטנסיבי והעצים הוא 1,000 דונם, 1,000 ומשהו דונם.

דב ישורון: הוא לא מזמין, בגלל שהוא נמצא בקרבה מאיימת של בתי הזיקוק, של מכון טיהור חיפה, של תחמ"ג קישון.

דב ישורון: הוא לא מזמין והוא ממש לא נגיש.

דב ישורון: הוא לא נגיש, כי הוא לא קרוב לאזורים העירוניים שלהם הוא צריך לתת תשובה.

דב ישורון: אני לא רוצה להיכנס פה לתכנון, אבל כל אחד שרואה את פארק איילון, רואה שהוא מוקף במגורים.

דב ישורון: מתכנן המחוז ואני היינו באזור משותף באזור חירייה, וראינו שאת פארק איילון מקיפות שכונות מגורים.

דב ישורון: האנשים יכולים לצאת ברגל או באופניים ישר לפארק ולחוות אותו.

דב ישורון: פה זה לא כך.

דב ישורון: כדי להגיע לפארק, אתה צריך לעלות על הרכב ולנסוע.

דב ישורון: אתה לא יכול להגיע באופניים ולא ברגל משום מקום אחר לא מחיפה ולא מנשר.

דב ישורון: זאת אומרת שהחזון הזה מוחטא.

דב ישורון: הנקודה של היפוך המגמה היא בעיניי הבעיה, היא בעיניי המוטיב, ולפי דעתי גם אותו אנחנו מחטיאים.

דב ישורון: לגבי התאמת השטח, כאשר אתה מתקרב לבתי הזיקוק, יש בתמ"א 30 שאותה הזכיר אדם שטחי סיכון.

דב ישורון: יש סיכון מכל מה שיכול לקרות מכל המפעלים הפטרוכימיים.

דב ישורון: מדברים על זה המון בתקשורת ולא מתייחסים.

דב ישורון: אם יקרה משהו – פיצוץ, אש בבתי הזיקוק – אנחנו מתכננים להביא עשרות, אלפי, מאות אנשים קרובים לגדר של בתי הזיקוק?

דב ישורון: יכול להיות שאין שם שום בעיה, יכול להיות שאנחנו נצליח - ואני חלק מהמאמץ - להגיע למצב שבתי הזיקוק לא יביאו סיכון לסביבה ולא יזהמו את הסביבה, אבל כרגע זה לא המצב.

דב ישורון: כל מי שמתקרב לשטח, יודע שליד מכון הטיהור של חיפה אי-אפשר לבלות ולעשות מנגל.

אופיר פינס-פז: אי אפשר לעמוד פחות או יותר.

דב ישורון: אי אפשר לעמוד.

דב ישורון: אני לפחות יודע שאיגוד ערים חיפה לאיכות הסביבה כבר בא אליי כמה פעמים בטענות על ריחות שנפלטים ממכון הטיהור - - -

אופיר פינס-פז: הוא נראה מכון ענק.

דב ישורון: מכון ענק, שעובד בשיטות לפי דעתי מיושנות, פולט הרבה זיהום לסביבה וריח.

דב ישורון: אפשר לסדר את זה אחרת, אבל זה כמובן כרגע לא ענייננו.

דב ישורון: יש שם תחנת מיתוג של חברת חשמל.

דב ישורון: תחנה גדולה שמספקת את כל החשמל למטרופולין חיפה.

דב ישורון: מגיעים אליה הרבה מאוד קווים.

דב ישורון: אני לא יכול להגיד שהקווים האלה מסוכנים לבריאות, אני לא יודע.

דב ישורון: אני יודע שאנחנו אוהבים להתרחק מהם.

דב ישורון: הרבה מאוד קווים.

דב ישורון: אנשים לא יבואו לטייל בפארק, כשעוברים מעליהם קווים בעוצמות גבוהות מאוד וכל הפארק מרושת.

דב ישורון: אתה לא יכול להגיד שיש לך 50, 100 מטר שהם פנויים.

דב ישורון: כל הפארק מרושת מתחת לקווים האלה.

דב ישורון: זה הנושא של השטח עצמו, ואני לא אפרט ולא אוסיף.

דב ישורון: אתם רוצים פארק שאנשים יעשו בו ספורט, יבלו וימלאו את הריאות שלהם באוויר נקי, וזה פשוט לא זה.

אופיר פינס-פז: סנטרל פארק.

אופיר פינס-פז: זה בגודל של הסנטרל פארק, לא?

דב ישורון: לא, זה יותר מפי שניים מהסנטרל פארק.

דב ישורון: הסנטרל של ניו-יורק, שאני לא יודע כמה מיליונים של תושבי ניו-יורק הוא משרת, הוא בסך הכול 3,600 דונם.

דב ישורון: הנושא השני שרציתי לדבר עליו הוא ההיגיון הכלכלי.

דב ישורון: אתה פתחת בעניין הזה.

דב ישורון: אני לא רואה כרגע שום היתכנות כלכלית להקים ולתחזק את הפארק הזה.

דב ישורון: אלה דברים שאף אחד לא דיבר עליהם.

דב ישורון: אני כאן מתריע - אולי אחר כך נעסוק בזה בצורה יותר מסודרת - על חוסר הקשר, שאתה עמדת עליו קודם, בין המערכת התכנונית לבין המערכת המימונית.

דב ישורון: אין שום קשר.

דב ישורון: יכולים אנשים, גם מוכשרים וגם עם רצון טוב, לתכנן תוכנית שיש לה עתיד, אבל אין שום קשר למי יממן את זה ומה יעשו עם זה.

דב ישורון: בסופו של דבר, זה מטיל עלינו עומס כלכלי, שאני אגיע אליו מייד, כשבכל אופן יש נזק מזה.

דב ישורון: העניין של הפארק גם קשור לנושא המים.

דב ישורון: קיבוץ יגור היה בין הראשונים שנתן קרקע כדי לקבל מים.

דב ישורון: מכון הטיהור של חיפה הוקם על שטחים שקיבוץ יגור תרם אותם חינם כדי לקבל את המים שאותו מכון מוציא, ועם המים האלה הוא יכול לעשות חקלאות.

דב ישורון: היום המים של מכון הטיהור חיפה משרתים הרבה מאוד חקלאות, גם באזור זבולון, עמק זבולון וגם בעמק יזרעאל.

דב ישורון: את הצעקות על המים כולנו שומעים כל הזמן.

רוברט ראובן: 35 מיליון קוב לשנה.

דב ישורון: שזה הרבה מאוד מים במדינתנו המתייבשת.

אופיר פינס-פז: באיזו רמה?

אופיר פינס-פז: שלישונית?

דב ישורון: כרגע שניונית, וזה הולך להשתדרג לרמה שלישונית, אבל מה אנחנו מציעים פה?

דב ישורון: לקחת את המים האלה, שהם המים שמביאים לנו בסופו של דבר מזון, ולהפוך אותם למים של גינון.

דב ישורון: כדי להגיע למים של גינון, אי-אפשר להשאיר אותם אפילו לא שלישונית, צריך להביא אותם לרמות של מים שפירים, להשקיע בזה עוד מיליונים באיכויות המים ולשדרג את המים, ובסופו של דבר להפוך אותם למתאימים לגינון.

דב ישורון: אם יש לזה הגיון כלכלי במדינה במצב היום, אני בספק, אני חושב שלא, אבל זה הכיוון, וגם לזה אף אחד לא מקדיש תשומת לב.

דב ישורון: לא חושבים על זה.

אופיר פינס-פז: רשות המים בטח מתהפכת בצינורות.

אופיר פינס-פז: ..

דב ישורון: היא לא מעורבת, אין לה מושג בכלל שקיימת מן תוכנית כזאת.

אופיר פינס-פז: אני מתאר לעצמי מה יש לפרופסור שני להגיד על זה.

דב ישורון: ומכאן אני מגיע לעניין של עלויות הקרקע והעניין הפרטי של מועצה אזורית זבולון בעסק.

דב ישורון: עושים תוכנית, התוכנית לא קשורה למערכת הכלכלית, אבל התוצאה של אישור תוכנית היא שהניזוקים, בעיקר קיבוץ יגור, יגיש תביעה על 197 ירידת ערך נגד המועצה האזורית, הוועדה המקומית שהיא המוסמך, על 350 מיליון שקל, לפי הערכת המתכננים, אם לא יותר.

אופיר פינס-פז: ירידת ערך של מה?

דב ישורון: ירידת ערך של הקרקע.

דב ישורון: הם יגישו, ולפי דעתי בצדק.

דב ישורון: האפשרות לטפל בזה לאורך זמן כשטח חקלאי הולכת ויורדת בגלל שלפי מה שאני מבין, ואני קצת מבין, אתה לא יכול להשקיע סכומים גדולים בתשתיות חקלאיות, שלא מצדיקים את עצמם לאורך זמן.

דב ישורון: אם אתה רואה שאתה צריך להקים מאגר, הוא צריך להחזיר את עצמו ב-25 שנה.

אופיר פינס-פז: אני פשוט רוצה להבין, זו שלצדך הולכת להגיש את התביעה?

דב ישורון: הם יזמו נגדנו את התביעה.

קרן רוזליס: אני מייצגת את הוועדה המקומית והמועצה האזורית.

קרן רוזליס: נצטרך להגן - - -

אופיר פינס-פז: התביעה תהיה נגדך.

דב ישורון: כי אין שום שיפוי לא מהמדינה, לא מהמתכננים, לא ממשרד הפנים.

אופיר פינס-פז: זה לא מדויק שאין שיפוי.

דב ישורון: במקרה הזה, לפחות ממה שאנחנו יודעים אין שיפוי.

דב ישורון: ייצא מצב שהמועצה האזורית זבולון תפשוט רגל נגד דעתה, נגד רצונה בהליך כזה, בלי שאף אחד מאתנו שם לב.

דב ישורון: על זה הצעקה שלנו.

אופיר פינס-פז: באיזשהו מקום הקיבוץ ירוויח, אתה תחזור לקיבוץ.

אופיר פינס-פז: .. אתה תהיה חלק מהפיצוי...

דב ישורון: כאן אני מייצג את תושבי המועצה האזורית זבולון ואת האינטרס שלהם, שהוא אינטרס מנוגד ברגע זה לאינטרס של קיבוץ יגור.

דב ישורון: המועצה עצמה לא מסוגלת אפילו לחשוב על מימון של דבר כזה.

דב ישורון: התביעה בדרך, רואים אותה מאוד בבירור.

דב ישורון: לא דיברתי על נושא מראית העין.

דב ישורון: כל ההגיון של התוכנית היה לשפר את התדמית של עמק זבולון, ולמה?

דב ישורון: כי בעמק זבולון זורם נחל הקישון שהוא מזוהם, בעמק זבולון עומדים הפטרוכימיים בתי הזיקוק שפולטים זיהום אוויר ומערכות אחרות שמזהמות, אז אמרו "בוא נשפר", אבל איך משפרים?

דב ישורון: במקום לטפל בזיהום של בתי הזיקוק, במקום לטפל בזיהום של הקישון, במקום לטפל במכון הטיהור, במקום לטפל בדברים המזהמים, אנחנו עוטפים אותם בפארק, בעצים יפים ויאללה לא רואים.

אופיר פינס-פז: תשמע, זו האשמה.

דב ישורון: בעיניי, זו החטאה של המטרה.

אופיר פינס-פז: זו לא החטאה, זה יותר חמור מזה, אם זה נכון, אנחנו נשמע את החברים.

אלון חגי: אני מרכז משק של הקיבוץ.

אלון חגי: אני אנסה מאוד לתמצת וגם להתמקד.

אלון חגי: אין לנו טענות, בטח שלא במישור התכנוני או איזה שהן השגות לקבוצת התכנון.

אלון חגי: היה איזשהו דיאלוג.

אלון חגי: בכל התהליך הזה כל הזמן אנחנו אומרים שאנחנו מתנגדים עקרונית לעצם הפער הראשוני שנוצר פה, כאשר הבעיה העיקרית שאנחנו ניצבים בפניה היא לא שאלה תכנונית.

אלון חגי: רואים במצגת שבקיבוץ יגור יש קו שתוחם את כל הקרקעות שלנו בחוזה המשבצת.

אלון חגי: רק כדי לסדר את הדברים, צומת יגור במרכז היא פה לפנינו, החלק הזה הוא הקו הכחול של היישוב, ורוב שטחי הקיבוץ, אותו שטח שכרגע דובר עליו, אנחנו מתעוררים בוקר אחד – לגבי תמ"מ 6 עד עכשיו אפילו לא היה דיון עם החוקרת מול יגור - מתקדם אותו תמ"מ 6, רואים את הרכבת מתקדמת, כאשר שטח התוכנית לוקח את כל שטחי הקיבוץ.

אלון חגי: רואים פה את הקו הכחול של היישוב שנשאר.

אלון חגי: יש עוד איזה אי קטן ליד שער העמקים, שהוא מפוצל פה באמצע בתוואי של כביש 6, כבר לא נשאר ממנו דבר.

אלון חגי: התוכנית הזאת, גם אם היא נכונה וגם אם היא טובה, פיסית צריכה את כל שטחי הקיבוץ כדי להתקיים.

אופיר פינס-פז: מה גודל שטחי הקיבוץ?

אופיר פינס-פז: מתוך ה-8,600 דונם של הפארק, כמה זה?

אלון חגי: 5,000 דונם מהתוכנית זה שטחי יגור ו-3,000 דונם זה שטחי כלל ונשר במרכז.

אלון חגי: זה קו כחול של התוכנית, זאת המשמעות אם יקיימו אותה במלואה.

אלון חגי: אנחנו לא יודעים להגיד מה שלבי הביצוע, אנחנו לא יודעים להגיד דבר, אנחנו רואים מה המשמעות.

אלון חגי: אנחנו מתעוררים בוקר אחד ויש תוכנית שאומרת "חסל סדר חקלאות ביגור".

אלון חגי: מה אפשר להגיד על יגור?

אופיר פינס-פז: אגב, להבדיל אלף אלפי הבדלות, ובאמת אלף אלפי הבדלות, זה מזכיר לי קצת שמתנהל עכשיו דיון בחדר ליד על "אקווריה", קיבוץ אילות.

אופיר פינס-פז: האמת שמאוד רציתי להשתתף בדיון ההוא, אבל אי-אפשר להשתתף בשני דיונים בעת ובעונה אחת.

אופיר פינס-פז: קיבוץ אילות בא וטען שכל מקורות המחיה שלו מחקלאות נלקחים לטובת הפרויקט של "אקווריה".

אופיר פינס-פז: הטענה שלך, אלון חגי, מזכירה לי את הטענה הזאת.

אלון חגי: יגור בהשוואה לתנועה הקיבוצית זה קיבוץ שמתפרנס מחקלאות בעקבות השקעות רבות ותפיסת עולם, שהחקלאות הזאת היא גם פרנסתנו וגם אורחות חיינו.

אלון חגי: רואים פה בהשוואה שהקו האדום הזה הוא יגור מול כלל התנועה וקיבוצים אחרים.

אלון חגי: השטחים האלה משנות ה-30, מרושתים בהשקעות רבות החל מייבוש הביצות והסדרת התוואי של הקישון, מערכות גדולות מאוד של מים עם מתקן הטיהור של מט"ש חיפה במרכז, מאגרים רבים שאנחנו בנינו, ניצול מאוד מורכב היום של מים ממקורות שונים משאיבה מנחל הציפורי, משאיבה מנחל הקישון וחיבורים של ביוב של יגור מצד שני ותשתיות רבות, גם של מים, גם של טיוב קרקע, ובטח של טכנולוגיה עתירת ממון ומאמץ להיות עמוד האש של החקלאות המודרנית היום בישראל, ואני חושב שמשרד החקלאות יכול להעיד זאת עלינו.

אלון חגי: החקלאות הזאת היא בנשמתנו.

אלון חגי: היא חלק מאורחות חיינו.

אלון חגי: אנחנו רואים בה את השקפת עולמנו.

אלון חגי: הקיבוץ חוגג את חגיו בשדה.

הלל לויתן: תדגיש את התאריך, 85 שנה.

אלון חגי: בסך הכל אם מסתכלים על התכנון, המרכז פה שהם שטחי כלל, השטחים ההיסטוריים של בית חרושת נשר, החלק הצפוני היה מעובד היסטורית על ידי יגור שחכרה מנשר את השדות, אבל שם אין לנו שום say להתנגד.

אלון חגי: אנחנו עדיין שוכרים מהם את השטחים.

אופיר פינס-פז: נשר מזמן ברמלה.

רוברט ראובן: נשר מושבת, אבל יש שם שתי בריכות גדולות.

אלון חגי: אפשר רק להגיד מבחינה זכויות היסטוריות והשקפות עולם, שהשטח הזה פה במרכז התוכנית של כלל הוא שטח נטוש, שני אגמים גדולים של מים מליחים.

אלון חגי: דרומית לו השטח נטוש ומצפון שטח מעובד שמושכר על ידי יגור, וכל השאר – יגור, כשהחלק המערבי חובק את כל המפעלים.

אלון חגי: אפשר לראות בחקלאות הזאת – אני מחפש את המילה מידתיות, הריבועים האלה בצילום אוויר מראים בצורה ברורה מאוד את הקווים של החקלאות האינטנסיבית.

אלון חגי: לעומת זאת שוליים של דרכים כאלה, שהן חלקות שוליות שיורדות לקישון, הן בעדיפות שנייה או שלישית מבחינת האינטנסיביות או ההצלחות החקלאיות וסדר העדיפות.

אלון חגי: השטח הזה מרושת היום בתשתיות רבות, שחוצות את יגור מכל הכיוונים.

אלון חגי: אפשר להגיד כמעט על כולן בהסכמה, בהליכים שונים של הסכמות, קווי חשמל שדיברו עליהם, קווי מתח עליון של קו 161, רכבות שמתוכננות, קו הגז הטבעי שעובר פה, כביש 772, מחלף צומת יגור, קווי דלק.

אלון חגי: יגור ידעה כל השנים להסתדר עם כל הגורמים האלה ולמצוא דרך להפחית את הנזקים ולהצליח ליצור איזשהו דיאלוג כדי שהדברים יתאפשרו.

אלון חגי: דיברנו קודם על גודל הסנטרל פארק, ה-3,200 דונם של מנהטן.

אלון חגי: בשורה התחתונה אנחנו לא מתנגדים לתוכנית.

אלון חגי: אנחנו יכולים לתמוך באמירות של אחרים, שאומרים שהיא גדולה מדי, אבל באיזשהו מקום זה לא ענייננו.

אלון חגי: בעוונותינו הרבים מצאנו שגודלה הוא מחיר בלתי נסבל מבחינת הפגיעה ביגור.

אלון חגי: אנחנו מבקשים ליצור כרגע איזשהו שלב ביניים, שבו התוכנית תדע להתכנס לאזור שכולם מסכימים עליו, אזור האגמים בשלב ראשון.

אלון חגי: יגור בהסכמות, במידה שנהיה במסלול הירוק הזה, תדע לצרף את אותן חלקות שוליים, שהן גם החלקות האטרקטיביות יותר ברצועת הנחל, ואז כשמסתכלים על השטח הזה שתחום, שאותו ניתן לקדם כרגע בהסכמה מלאה לביצוע מיידי, באם יימצאו המקורות או כל ההשגות התכנוניות, אנחנו רואים שאנחנו מגיעים לשטח של 3,000 דונם שכולל כ-200 עד 500 דונם ממה שניתחתי בצילומי אוויר של קרקעות יגור, שיצורפו לזה בהסכמה.

אלון חגי: אם דיברנו ראינו קודם על מנהטן, הגודל הזה נראה לנו לפחות בשלב הזה ריאלי.

אלון חגי: נדמה לי שגם המתכננים סבורים שזה חלק מאוד ריאלי לשלב הראשון.

אלון חגי: הבעיה פה זה עניין השלביות.

אלון חגי: החלק השני – אנחנו מבקשים שבתפיסת העולם של התוכנית יישאר חלק מספיק גדול, שבו יגור תוכל לשמור על רמת חקלאות סבירה, גם מבחינת הגודל.

אלון חגי: יש פה איזשהו פער שהייתי רוצה ללבן אותו.

אלון חגי: כאשר בתוכנית הזאת מצוין השטח צפונית לקישון, שנקרא "חקלאי מיוחד", פותחים את התקנון של החקלאי המיוחד, שהוא לכאורה היה מענה ליגור כשילוב החקלאות בתוכנית, ורואים שהמתכנן, על פי תפיסת עולמו - אי-אפשר להאשים אותו, מכיוון שהוא רואה שזה שטח שהוא פעיל - לא יתיר שם שימושים, שמגבילים את מבקרי הפארק, הווי אומר הוא לא מתיר ריסוסים, הוא לא מתיר השקיה במי קולחין, הווי אומר הוא לא מתיר חקלאות של יגור.

אלון חגי: הוא כותב שימושים שהוא מציע של גידול פרחים ושל גינות עצמיות לתושבים בסדרי גודל של 30 או 40 דונם, שהם השימושים שעל פי השקפת עולמו יהיה ב"חקלאי המיוחד".

אלון חגי: אנחנו חושבים שבשם המידתיות, ניתן לחבר את הדברים ואומרים: התוכנית רואה – זו הייתה איזושהי הסכמה בחקלאות היגורית, שמתחברת לפארק מצפון לקישון כאיזשהו אקט נופי, אבל ההגבלות עליה יתנו לי לעשות חקלאות אינטנסיבית על פי מה שקבוע בחוק.

אלון חגי: יש היום מרחק של מי קולחין מקרבה ליישוב, מרחק של ריסוסים.

אלון חגי: אין שום בעיה, לא צריך להגדיר פה דבר.

אלון חגי: הבקשה השנייה היא להוריד את ההגבלות מהחקלאי המיוחד או להשאיר לפחות בשלב הזה את כל החקלאות שידעה לגדול באזור המזוהם יותר.

אלון חגי: החלק השלישי שהוא הפער המרכזי שאנחנו ניצבים מולו - אנא יקומו יזמי התוכנית וידעו לשבת עם יגור וליצור תהליך מוסכם, שבו אנחנו יודעים גם מבחינת התיחום של התוכנית, הקו הנכון בין החקלאות לפארק, וגם מבחינת הגודל, ובעיקר מנגנוני הפיצוי וחלף הפרנסה שהקיבוץ יידרש להם, ושיסיימו את השלב הזה טרם הם ממשיכים.

אופיר פינס-פז: זה עוד לא קרה.

אלון חגי: זה לא קרה.

אלון חגי: אומר, אולי בצדק, המתכנן: זו שאלה קניינית, זה לא אני, פנו אתם אל המינהל, פנו אתם אל האוצר, אנחנו עוסקים בתכנון, תגישו לי התנגדויות תכנוניות.

אלון חגי: מדינת ישראל יזמה תוכנית, לשם כך בעיקר אנחנו באים לפה ואומרים: מדינת ישראל, בבקשה תמצאו את מי שיודע לדבר בשם יזמי התוכנית הזאת, שיודעת להסדיר את הדברים המידתיים.

אלון חגי: בסך הכל נראה שאפשר גם להתקדם עם תכנון - תכנון בשלבים, התניות בשלבים; בשורה התחתונה אין לנו פערים, אנחנו לא חלוקים על מרבית הדברים.

רוברט ראובן: אני רוצה לציין שגם המשרד להגנת הסביבה מחוז חיפה וגם רשות נחל הקישון, שאני עומד בראש הנהלתה, שמחים על החזון להקמת פארק הקישון, משום שהפארק הזה תואם את תוכנית האב שהוכנה על ידי רשות נחל הקישון עוד בעת הקמתה של הרשות.

רוברט ראובן: המדיניות של רשות הקישון ושל המשרד להגנת הסביבה היא הקמת פארקים קטנים, ולאחר מכן פארק מטרופוליני לאורך הקישון, דבר שהוכיח שהקמת כל אחד מהפארקים בשותפות מלאה עם המועצה האזורית זבולון תרמו תרומה מאוד משמעותית להחייאתו של הנחל.

רוברט ראובן: לשמחתנו השבוע השקנו 35 צבים רכים לנחל, והחיים מתחילים לחזור לנחל בזכות הפעילות האינטנסיבית של המשרד להגנת הסביבה בחיסול המפגעים ובזכות הפעילות של רשות הנחל להקמת פארקים ולשיפור פני הנחל.

רוברט ראובן: הגשתי לך, אדוני היושב ראש, חוברת במסגרת "המזהם משלם".

רוברט ראובן: שלחתי לכל מנכ"לי המפעלים שזיהמו את הקישון במשך 40 שנה את חלקם היחסי בזיהום.

רוברט ראובן: זו עבודה מקצועית אינטנסיבית, באמצעות ועדת מומחים, שהושקעו בה שנתיים ימים.

אופיר פינס-פז: הם בטח הודו לך על העבודה הזאת.

אופיר פינס-פז: ..

רוברט ראובן: חברי הוועדה הודו לי, אבל מנכ"לי המפעלים יצטרכו לשלם כ-40 מיליון דולר לשיקום הנחל.

אופיר פינס-פז: למי הם יצטרכו לשלם?

אופיר פינס-פז: משלמים לרשות?

רוברט ראובן: הם ישלמו לרשות הנחל על מנת שרשות הנחל תוכל יחד עם המשרד להגנת הסביבה לפעול להוצאת הבוצה השקועה.

רוברט ראובן: יש כ-400,000 קוב של בוצה מזוהמת שעדיין נמצאת בתחתית הנחל.

אופיר פינס-פז: למה לא עושים את זה בירקון?

רוברט ראובן: בירקון הבוצה היא מסוג אחר.

רוברט ראובן: הבוצה שבנחל הקישון נוצרה כתוצאה מהזרמה של שפכים מזוהמים במשך עשרות שנים.

אופיר פינס-פז: לירקון לא הזרימו שפכים מזוהמים?

רוברט ראובן: אני לא יודע, אני לא מכיר את הירקון.

שרון נסים: זה הרכב אחר.

שרון נסים: מדובר בהרכב מזהמים שונה.

אופיר פינס-פז: ברור, אבל עדיין יש בוצה.

שרון נסים: מדובר על 2.5 מטר מעומק הקרקעית.

רוברט ראובן: השקענו שנתיים של עבודה אינטנסיבית, כולל קידוחים בנחל בשיטה מיוחדת במינה בעולם.

אופיר פינס-פז: אגב, מה תעשו עם הבוצה, בהנחה ש-40 מיליון יגיעו ותוציאו את הבוצה?

רוברט ראובן: עשינו עבודה מכינה כדי לדעת מה היא השיטה הטובה ביותר בעולם לטפל בבוצה הזאת בצורה הכי נקייה.

רוברט ראובן: יושבת מנהלת רשות הנחל, שתוכל לתת הסבר נוסף מפורט.

רוברט ראובן: זה גם מופיע בחוברת שהגשתי לך, אדוני היושב ראש.

רוברט ראובן: אנחנו טוענים שהקמת פארקים לאורך הנחל תביא לשיקום הנחל הרבה יותר מהר.

רוברט ראובן: זה גם מעורר את המחויבות של בעלי המפעלים.

רוברט ראובן: לגבי הפארק המתוכנן, החזון שלו מדבר על פארק מודולרי.

רוברט ראובן: אנחנו לא מדברים על ניצול 8,000 דונם בבת אחת, אלא כמו שאמר פה נציג יגור, צוות ההיגוי יושב לעתים מזומנות על מנת לבדוק את ההתפתחות של הפארק והתקדמותו על פי היכולת הכלכלית, כפי שהדגשת אדוני, ועל פי האפשרות של קירוב האוכלוסייה.

רוברט ראובן: הפארק הזה נמצא בלב לבו של המטרופולין, ולכן ככזה הוא חייב להיות מתוכנן כך שישרת את כל היישובים מסביב, גם את טבעון, גם את המועצה האזורית זבולון, גם את נשר, גם את הקריות בכלל וגם את חיפה העיר הגדולה.

רוברט ראובן: אנחנו מדברים על שינוי מהותי בהרכב של האזור הזה.

רוברט ראובן: כפי שהסברנו מספר פעמים בוועדה שלך אדוני היושב ראש, היום המפעלים פולטים פחות זיהום אוויר גם מהארובות, וגם זיהום האוויר הרבה יותר חמור מהקומפוננטות, מאותם מתקנים, משאבות ומחברים שפלטו במשך שנים ואף אחד לא בדק אותם.

רוברט ראובן: מדובר על פה על צנרת שעובדת.

רוברט ראובן: הצנרת נבדקת.

רוברט ראובן: מדובר פה על הערכת סיכונים, ועל פי הערכת הסיכונים שאנחנו נקבע, כל המפעלים יחויבו לשמור את הסכנות בתוך המפעל.

רוברט ראובן: אם אנחנו מדברים על צנרת, היא תהיה מאובטחת על מנת שלא תצא ממנה סכנה.

אופיר פינס-פז: אני מסתכל פה על החלופה הראשונה, פארק חגיגה אינטנסיבית, שהיא החלופה המומלצת.

אופיר פינס-פז: אני לא מצליח לראות מה הגודל שלה.

אופיר פינס-פז: הגודל שלה, אם אני מבין נכון, הוא כל ה-8,000 דונם.

קריאה: לא, לא.

אופיר פינס-פז: למה אתה אומר לא?

אופיר פינס-פז: אני יודע עברית.

אופיר פינס-פז: אם לא כתוב מספר, זה אומר שזה כל הפארק.

אופיר פינס-פז: הפיתוח יהיה מודולארי, ברור.

אורנה הראל-פלג: יש מתחמים.

אורנה הראל-פלג: במתחמים מוגדרת רמת אינטנסיביות, עצימות שונה.

אורנה הראל-פלג: צריך להסתכל בהוראות לכל אחד מהמתחמים.

שרון נסים: רציתי להגיד שרשות נחל הקישון כן מברכת על תוכנית מחוזית חלקית תמ"מ 6/6, פארק מטרופוליני קישון.

שרון נסים: אנחנו רואים עצמנו אפילו חלק מאותו פארק ונדבך חשוב בשיקום הנחל.

שרון נסים: כפי שאדריכל קולמן קודם ציין, זה מופיע גם בתוכנית האב שלנו וגם בהחלטת ממשלה, ואנחנו מחויבים ליישם את זה.

שרון נסים: אנחנו במיוחד מברכים על ייעוד הקרקע של אזור נופש נחל וסביבותיו, שהיה ראוי שיאומץ גם על ידי תוכניות אחרות, כמו: תמ"א 30 שהיא בהכנה ותוכנית מתאר חיפה.

שרון נסים: מדובר על רצועת נחל רחבה.

שרון נסים: בנוסף לזה אתייחס לישימות, כבוד היושב ראש.

שרון נסים: לגבי אזור הנחל שמוגדר כאזור א', כבר עכשיו הגענו להסכמה, לפחות בעל-פה עם הנוגעים בדבר.

שרון נסים: יש לנו תקציב לנושא הזה של 4.6 מיליון ש"ח.

אופיר פינס-פז: איך קיבלתם?

אופיר פינס-פז: עוד לא שיקמתם את הנחל.

שרון נסים: יש גורם מממן.

אופיר פינס-פז: על פי איזה כללים אתם יכולים היום לפתח פארק, כשזה עלול להיות על חשבון שיקום הנחל עצמו?

אופיר פינס-פז: עוד לא גמרתם לשקם את הנחל.

אופיר פינס-פז: מבחינתי כל שקל שהוא מעבר למשכורת שלך ושל מי שעובד אתך, צריך להיות לשיקום הנחל.

שרון נסים: זה בדיוק כך.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע אם זה בדיוק כך.

אופיר פינס-פז: אני חוזק על הדברים של ישורון, שעושים יפה מסביב ותכל'ס הדברים מזוהמים.

אופיר פינס-פז: אני רוצה שקודם כל ננקה את הזיהום ואחר כך נשתול עצים ופרחים.

שרון נסים: דב ישורון יושב - - -

אופיר פינס-פז: הוא לא דיבר עליכם באופן ספציפי, הוא דיבר על איזושהי גישה שמאוד מטרידה אותי.

שרון נסים: יש פה הטחה של דברים חמורים, שאני רוצה לענות עליהם ברשותך.

רוברט ראובן: אולי כדאי להוסיף משפט.

רוברט ראובן: השיקום של הנחל התחיל כבר לפני מספר שנים.

רוברט ראובן: המים למעלה מאוד נקיים, פי 1,000 ממה שהיו בעבר.

רוברט ראובן: הבעיה שלנו בתחתית.

רוברט ראובן: כל ערבול הכי קטן מערבל את הבוצה בתחתית הנחל, ולכן החלטנו להוציא עכשיו גם את הבוצה.

רוברט ראובן: בלי לשקם את הנחל, גם את התחתית וגם את הפארק מסביב, אנשים לא יגיעו אליו.

רוברט ראובן: ביום חמישי הקרוב מגיעה קבוצה של 200 תלמידים לנופש בפארק הקטן שנמצא בשפך, כך שאנחנו קירבנו את הילדים אל הנחל ואת הנחל אל הילדים.

רוברט ראובן: היום המים למעלה נקיים, והמים בקרקעית מזוהמים.

אופיר פינס-פז: האם ה-200 ילדים האלה יכולים לשחות?

רוברט ראובן: לא, אף אחד לא שוחה.

רוברט ראובן: אין נחל בארץ שאפשר לשחות בו.

אופיר פינס-פז: אז למה אתם מספרים לי סיפורים?

אופיר פינס-פז: אולי שלך כן כמנהל המחוז, אבל זה לא התפקיד של הרשות.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם עוד פעם, מנקודת מבטי תפקידכם לשקם את הנחל במובן הזה שאתה ואני נוכל יום אחד לשחות בו.

אופיר פינס-פז: בעיניי לשם כך הקימו אתכם, לא בשביל לשתול שם כמה פרחים, עם כל הכבוד, ולא כדי להביא סתם 200 ילדים לפארק.

אופיר פינס-פז: התפקיד שלכם הוא קודם כל לדאוג שלא יהיה יותר זיהום ואחר כך לשקם את הנחל.

אופיר פינס-פז: אתם עושים עבודה מצוינת, אבל לקחת ארבעה מיליון שקל ולשים בדבר אחר?

אופיר פינס-פז: אתם צריכים להיות מאוד זהירים, כי יכול להיות שיום אחד יבוא אליכם מבקר המדינה - עדיף לכם שאני אבוא אליכם ולא מבקר המדינה - ויגיד לכם: חברים, מי נתן לכם סמכות?

אופיר פינס-פז: מי הרשה לכם לקחת כסף, לייצר פה פרחים, אבנים ושבילים לאופניים, כשבכסף הזה יכולתם לטפל בבוצה ובניקיון וכדומה?

אופיר פינס-פז: אתם צריכים להיות מאוד זהירים.

אופיר פינס-פז: אני מטפל היום בוועידת התביעות, שזה דבר אחר לגמרי.

אופיר פינס-פז: שואלים היום שאלות מאוד קשות: מי נתן רשות למישהו להחליט לפרויקטים הכי חשובים בעולם, שלא תהיה טעות – לבתי חולים ולדברים הכי חשובים, מי לוקח סמכות על הדברים האלה?

אופיר פינס-פז: אל תהיו אימפריאליסטים.

אופיר פינס-פז: אני לא אמרתי שאתם אימפריאליסטים, אבל אל תהיו.

אופיר פינס-פז: עסקו קודם כל בסיבה לשמה הקימו את העניין הזה.

אופיר פינס-פז: אחר כך, אחרי שגמרנו לשקם ובאמת ניקינו את הנחל, שזה באמת חזון אחרית הימים ועמדנו במשימה העיקרית, אפשר לעשות מיליון פרויקטים, נהדר.

רוברט ראובן: המשימה שלנו היא הקמת תוכנית אב, שאושרה על ידי הממשלה.

רוברט ראובן: בתוכנית האב ישנם כל האלמנטים שדיברת עליהם.

רוברט ראובן: המשימה שלנו היא לא להביא את הנחל לשחייה.

רוברט ראובן: לא אתה, לא אני ולא הנכדים שלנו יוכלו לשחות באף נחל במדינת ישראל.

רוברט ראובן: הכוונה היא להביא אותו לאזור של כיף, של שיט.

רוברט ראובן: זאת המטרה שלנו ואנחנו נשיג אותה.

שרון נסים: באופן כללי, רשות נחל קישון הביאה את הנחל ממצב של נחל מת למצב של נחל חי, ולזה אין אח ורע בעולם ואת זה צריך לקחת בחשבון.

שרון נסים: זאת פעולה לא רק שלנו, אלא ביחד עם המשרד להגנת הסביבה, שהוא קובע גם את האיכויות.

שרון נסים: שיקום מדבר על כמה דברים מקבילים: אחד - הפסקת ההזרמות התעשייתיות אל הנחל; שניים - אספקת מים באיכות מתאימה ובכמות מתאימה לנחל, שכיום מתבצעת בשלבים סופיים, ויש כבר תוכנית מים שהיא לקראת אישור בוועדה בנציבות המים; שלוש - הוצאת הקרקעית המזוהמת.

שרון נסים: אלה הדברים העיקריים.

שרון נסים: אלה פעולות שהן שלובות זו בזו במסגרת השיקום.

שרון נסים: בנוסף, מדובר על גדות הנחל, על צמחיית הגדות, ועל כך שהאדם, הציבור, ייהנה ממתנות הטבע.

שרון נסים: זה כתוב גם בחוק רשויות נחלים ומעיינות וגם בתוכנית האב, ואנחנו מיישמים אחד לאחד את החלטת הממשלה.

שרון נסים: לא מדובר בשום פנים ואופן בבזבוז כספי ציבור כאלה או אחרים, כל הדברים האלה מאושרים על ידי הנהלת הרשות ומוסדות הרשות, ובוודאי בתקציבנו הדל הישגינו רבים.

שרון נסים: הלוואי שכך היה גם במקומות אחרים במדינתנו.

אופיר פינס-פז: לא דיברנו על בזבוז, אלא על חריגה מסמכות.

שרון נסים: לעניין שלב א' של הפארק, יש הסכמות.

שרון נסים: הצלחנו לאגם תקציב לא ממדינת ישראל.

שרון נסים: אגב, חשוב גם להגיד שמרבית תקציבי רשות נחל הקישון הם לא מכספי מדינת ישראל.

שרון נסים: לא רק זה, גם מדינת ישראל לא משלמת לרשות הנחל.

אופיר פינס-פז: זה לא מתקציב מדינת ישראל או לא מתקציבי ממשלת ישראל?

שרון נסים: סליחה, התכוונתי לזה.

אופיר פינס-פז: כי מדינת ישראל זה כולנו.

שרון נסים: נכון, התכוונתי לממשלת ישראל.

שרון נסים: מבחינת התוכנית, לאורך כל נחל קישון, אם יש שביל שמתבצע עכשיו מצומת העמקים עד לקיבוץ יגור, הוא יימשך מקיבוץ יגור עד להסתדרות, כך שתהיה רצועה של פארק, אבל זה יהיה פארק כשאנחנו נשמור על סביבת הנחל, אם זאת צמחייה טבעית, אם זאת השבת מינים.

שרון נסים: כפי שרוברט ציין, ברשות יש לנו חוות הדגרה, השבנו למעלה מ-50 מינים.

אופיר פינס-פז: זה לא דיון על הרשות.

אופיר פינס-פז: אנחנו נשמח לשמוע.

שרון נסים: נשמח גם להזמין את כבודו לרשות.

אופיר פינס-פז: הזמנתם אותי.

אופיר פינס-פז: בהחלט אני אשמח לבוא.

אופיר פינס-פז: נציג עמותת הגנה על קרקעות הכרמל, פהמי חלבי בבקשה.

אופיר פינס-פז: למה אתם קשורים לזה?

אופיר פינס-פז: יש לכם שם קרקע.

פהמי חלבי: אנחנו שכנים.

פהמי חלבי: מדברים על עיר הכרמל דליית אלכרמל ועוספיה.

פהמי חלבי: לא היינו מודעים לכל התכנון הזה.

פהמי חלבי: שלחנו אליך, אדוני יושב ראש הוועדה, מכתב לפני כמה ימים בו הבענו את רצוננו להיות שותפים.

פהמי חלבי: אנחנו שכנים במטרופולין חיפה.

פהמי חלבי: דליית אלכרמל ועוספיה הן חלק מהמטרופולין.

פהמי חלבי: מצד שני, אתה וכולם יודעים שיש לנו בעיות קשות מאוד בנושא הפרויקטים בג'למה ומנסורה.

פהמי חלבי: ברגע ששמענו שיש עוד פרויקט באזור, זה גרם לנו לקצת רגישות.

פהמי חלבי: לכן רצינו קודם כל לבוא למחות ולבקש להיות שותפים גם בנושא הזה, שמשפיע על האזור.

פהמי חלבי: אנחנו רוצים להיות שותפים לתכנון, כי הבעיה המרכזית שלנו בעיר הכרמל ולדרוזים בכרמל היא שבדרך כלל אנחנו לא שותפים לתכנון מהתחלתו.

אופיר פינס-פז: ואז אתם צריכים להתמודד עם התוצאות.

פהמי חלבי: בדרך כלל מגיע צו כניסה לקרקע או כבר כל הדברים נקבעים בלי יכולת לעשות דבר.

פהמי חלבי: בצורה הזאת, בטח כבודו יודע שמאז קום המדינה ועד היום כל רשויות המדינה הפקיעו או לקחו בכל מיני שיטות 75% מאדמות עיר הכרמל.

פהמי חלבי: מה שנשאר לנו, קודם כל אנחנו רוצים לשמור עליו.

פהמי חלבי: התביעה העיקרית שלנו גם בנושא הזה כשכנים וחלק מהסביבה היא גם להיות שותפים.

פהמי חלבי: אדוני יושב ראש המועצה האזורית, לדעתי זאת הזדמנות לפנות אליך ולומר לך שאני חושב שיש מקום שיהיה חבר מעיר הכרמל בוועדה המקומית של זבולון, כי יש שם כ-5,000 דונם מאדמות עיר הכרמל ששייכים לוועדה המחוזית.

רוברט ראובן: ליד הנחל.

פהמי חלבי: כן.

פהמי חלבי: האדמות שלנו נמצאות בשני חלקי הנחל.

שרון נסים: זה באזור תל קשיש, זה מחוץ לגבול.

פהמי חלבי: בסדר, מתכנן המחוז דיבר בתוכנית על כל אורך הנחל.

פהמי חלבי: לכן יש לנו קושי.

אופיר פינס-פז: אתם רוצים להיות מעורבים בשלבי התכנון.

פהמי חלבי: בדיוק, מהתחלתו כדי שלא נגיע בסוף לעימותים.

פהמי חלבי: אנחנו בעד תכנון ודברים חיוביים.

אמין זאהר: קודם כל, אנחנו מברכים את המועצה האזורית זבולון על ההתנגדות שלה וגם על הטיעונים שלה, למרות שכאשר מדובר בקרקעות דרוזיות הקו העליון לא מזיק, בקרקעות האחרות הוא כן מזיק.

אמין זאהר: כשמדובר בקרקעות דרוזיות במנסורה וג'למה, אנשים לא מתפרנסים מחקלאות במשך 270 שנה, אבל בקרקעות אחרות אנשים כן מתפרנסים, כלומר: אין לנו זכות להתפרנס מקרקעותינו והם יכולים להפקיע אותן איך שהם רוצים ולתכנן עליהן.

אמין זאהר: כאן במקום הזה יחד איתם אנחנו שותפים לטיעוני ההתנגדות לפארק הזה, כי הפארק הזה הוא גרנדיוזי וחלומי.

אמין זאהר: למה להקים פארק כשישנו פארק?

אמין זאהר: תעברו את יגור, תעלו קצת את רכס הכרמל, ותראו שקיים פארק, בלי כסף, כביש נוף כרמל מנשר עד מוחרקה קיים.

אמין זאהר: שאנשים יבואו לשם.

אופיר פינס-פז: מה הגודל שלו?

דב ישורון: פארק הכרמל הוא 80,000 דונם.

אמין זאהר: אופיר, בהיותך שר הפנים הסתובבת אתנו.

אופיר פינס-פז: הסתובבתי, 100 דונם, 150 דונם.

אמין זאהר: הפארק קיים, לא צריך להשקיע אפילו אגורה שחוקה אחת.

אמין זאהר: הפארק קיים, לא צריך להשקיע דבר, הנוף מדהים ומשקיף על העמק.

אמין זאהר: בשביל מה להקים עוד פארק מכסף ציבורי שהולך לחינם בסופו של דבר?

אמין זאהר: מלבד זאת, כאיש ביטחון, ואני עבדתי באזור בתי הזיקוק, המקום הזה מסוכן מאוד.

אמין זאהר: יושבת שם פצצה אטומית.

אמין זאהר: מאות מיליוני חומרי דלק פעילים באזור הזה.

אמין זאהר: חס וחלילה במקרה של רעידת אדמה או טיל של נסראללה, יכולים לחסל את כל מי שקיים שם, אז חבל על המקום הזה.

אורנה הראל-פלג: מפרץ חיפה הוא אזור שמרוכזות בו תשתיות לאומיות רבות, שעוד הבריטים שמו ומדינת ישראל הוסיפה ועוד תמשיך להוסיף במשך שנים רבות.

אורנה הראל-פלג: האזור הזה נמצא בלב המטרופולין, מוקף אזורים אורבניים של חיפה, של הקריות, מכל הכיוונים.

אורנה הראל-פלג: משרד הפנים ורשויות התכנון הבינו שצריך לעשות סדר באזור הזה.

אורנה הראל-פלג: אם רוצים שיוכלו לדור בכפיפה אחת גם השימושים האורבניים וגם התשתיות הלאומיות, צריך לעשות סדר ולהסדיר כללים איך חיים כולם יחד.

אורנה הראל-פלג: אנחנו חיים במדינה צפופה.

אורנה הראל-פלג: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו שטחים אקסטנסיביים גדולים שבהם לא קורה דבר.

אורנה הראל-פלג: היום צריכים לנצל היטב את הקרקע.

אורנה הראל-פלג: לכן הכינו את תמ"מ 6 במשרד הפנים ואת תמ"א 30.

אורנה הראל-פלג: בתמ"א 30 מסדירים את שימושי הקרקע השונים על מנת שכולם יוכלו לגור ביחד - שטחים לנמל, שטחים לתעשיות, שטחים לשימושים האורבניים וגם שטח של פארק.

אורנה הראל-פלג: שאלת קודם האם הדרך היחידה היא להסדיר באמצעות פארק, מה לגבי הזיהומים השונים.

אורנה הראל-פלג: תמ"א 30 בפירוש דורשת הסדרה סביבתית מכל הסוגים: זיהום אוויר, הסדרת הקישון, חומרים מסוכנים, קרקעות מזוהמות, ריחות וגם פארק הקישון.

אורנה הראל-פלג: אני חושבת שלתושבי מטרופולין חיפה מגיע פארק גדול.

אורנה הראל-פלג: אני בטוחה שימצאו את הדרך להקים את הפארק הזה וגם לדאוג לכך שהשכנים שלנו ייצאו מרוצים.

אורנה הראל-פלג: לגבי השוני בין פארק הכרמל לבין פארק הקישון, אלה שני דברים שונים.

אורנה הראל-פלג: פארק הכרמל מוגדר כגן לאומי שמורת טבע, הוא יער שבתוכו מותרות פעולות מסוימות, כמו: נופש בחיק הטבע, רכיבה על אופניים, אבל הוא לא מיועד להקמת בתי מלון, לעקירת יער ולהקמת מתקני ספורט – סקווש, כדורגל וכדורסל.

אורנה הראל-פלג: הדברים האלה צריכים להיות בפארק.

אורנה הראל-פלג: זה פארק אחר.

אורנה הראל-פלג: הפארק כאן הוא פארק אינטנסיבי.

דב ישורון: בתי מלון?

דב ישורון: ליד בתי זיקוק בתי מלון?

אורנה הראל-פלג: לא אמרתי בתי מלון.

אורנה הראל-פלג: פארק הכרמל לא נועד לפעילות אינטנסיבית.

אורנה הראל-פלג: גם בתוך הפארק שמתוכנן כאן לא כל השטחים הם ברמת אינטנסיביות זהה, בפירוש לא.

אורנה הראל-פלג: אם מסתכלים במתחמים השונים, רואים שאזור הבריכות אמור להיות הרבה יותר אינטנסיבי.

אורנה הראל-פלג: האזורים שבחיפה למשל, שבתחום מרחב התכנון שלנו, הם ברמת עצימות נמוכה.

אורנה הראל-פלג: למרות שאנחנו חשבנו שאנחנו יכולים לעשות שם דברים נוספים, אנחנו רצינו אינטנסיביות יותר גדולה, אמרו: לא, אתם נמצאים ליד בתי הזיקוק, ואנחנו רוצים שהאזורים האינטנסיביים יהיו באזור אחר.

אופיר פינס-פז: אבל בעיקרון אתם, עיריית חיפה, תומכים בתוכנית.

אורנה הראל-פלג: כן, אנחנו חושבים גם שלתושבי מטרופולין חיפה מגיע פארק, ואין לנו מחלוקת עם יגור.

קריאה: בטח אין, רק לקחת את הקרקעות.

אופיר פינס-פז: אל תעני להערות שהן לא שלי או של חברת הכנסת.

אופיר פינס-פז: כמה כסף מתעתדת עיריית חיפה להשקיע בפרויקט?

אורנה הראל-פלג: אני לא יכולה לומר כרגע כמה כסף ישקיעו, אני רק יכולה לומר שהקמת הפארק הזה עשויה מהרבה מאוד רבדים.

אורנה הראל-פלג: קודם כל צריך לבנות את התשתית התכנונית.

אופיר פינס-פז: אני רוצה שתוציאי מכתב בעקבות הפגישה שלנו לראש העיר, ותגידי לו שאני שואל כמה כסף.

אופיר פינס-פז: הרי הולך להיות פה פארק של 8,000 דונם.

אופיר פינס-פז: עיריית חיפה היא העיר הראשית, עיר המטרופולין.

אופיר פינס-פז: יש בה גם כמובן הכי הרבה אוכלוסייה.

אופיר פינס-פז: כמה כסף עיריית חיפה מתעתדת – לא מחר בבוקר, הרי צריך להקים את הפארק; עכשיו יש תכנון, צריך להתחיל לייצר את המקורות הכספיים והתקציביים.

אופיר פינס-פז: בתקציב עיריית חיפה ל-2009, בתקציב עיריית חיפה ל-2010 ובתקציב עיריית חיפה ל-2011, כמה כסף עיריית חיפה מוכנה להשקיע כדי שיהיה פארק לרווחת תושבי חיפה?

אופיר פינס-פז: זה מעניין אותי.

אורנה הראל-פלג: אני בהחלט אפנה את השאלה שלך לראש העיר.

אורנה הראל-פלג: אני רוצה לומר עוד משהו בהקשר הכספי.

אורנה הראל-פלג: להקים את הפארק הזה, כמו שאמרת, דרושים משאבים אדירים.

אורנה הראל-פלג: אני חושבת שצריכים לרתום כאן לא רק את השלטון המקומי – בהחלט את התשתיות הלאומיות, את מדינת ישראל, שבמשך שנים עושה שימוש אינטנסיבי בשטח הזה.

אופיר פינס-פז: ברור, אין שאלה.

אופיר פינס-פז: אני אמרתי את זה, אני מסכים אתך שהמטלה לא יכולה ליפול רק על כתפי הרשויות המקומיות.

אופיר פינס-פז: אני גם חושב שהדברים שאמרתי קודם היו ברורים מאליהם.

אופיר פינס-פז: אבל אני גם לא יכול להסכים שיבואו רשויות מקומיות, בוודאי עיריית חיפה כעיר הראשית, שיגידו "שהם יבנו לנו, שהממשלה רק תבנה לנו ושהתרומות יגיעו".

אופיר פינס-פז: אם פארק חשוב לתושבי חיפה, עיריית חיפה צריכה להשקיע בזה כסף.

אופיר פינס-פז: אגב, היא צריכה להיות מעורבת בתכנון, בביצוע ובכל דבר.

אמין זאהר: אולי לראש העיר הבא תהיה ראייה אחרת.

אופיר פינס-פז: אבל לא יכול להיות שכולם יגידו "שאחרים ישלמו ואנחנו נשתמש".

אופיר פינס-פז: ברעננה את הפארק בנתה העירייה.

אופיר פינס-פז: בכפר סבא את הפארק בונה העירייה, לא אף אחד אחר - אולי היא מקבלת שטח מהמינהל, אני לא יודע - והכניסה היא חופשית וחינם וכדומה וכדומה, כשההשקעה היא גדולה ואלה פארקים קטנטנים לעומת הדבר הזה כמובן.

שרה מרום שלו: אני חושבת שבראש הפירמידה הזאת צריכה לעמוד דווקא עיריית חיפה, מאחר שכל הדברים שייכים לה.

שרה מרום שלו: אני לא אומרת שעיריית חיפה תוכל לעמוד בכל הנטל הכספי הזה, אבל היא צריכה להיות היוזמת וזאת שתארגן את כל הכספים מכל המקורות הניתנים, כולל חוץ לארץ.

רן בורקנר: אני רוצה לחדד שני דברים.

רן בורקנר: אני מהנדס הוועדה המקומית של זבולון.

אופיר פינס-פז: אני לא בטוח שאני יכול לתת לך לדבר.

אופיר פינס-פז: יש פה עוד גופים שלא דיברו.

מרדכי תמיר: ראשית, אנחנו גם מברכים על החזון הזה.

מרדכי תמיר: אפשר לומר שפארק איילון התחיל בדיוק גם מחזון תכנוני של מספר מצומצם של אנשים והתפתח למה שהתפתח היום.

מרדכי תמיר: אנחנו בהחלט מעריכים את הפעילות החקלאית של משק יגור, ואנחנו יודעים שיש להם כמה ענפי חקלאות שהם מבחינת היי-טק לא פחות ולא יותר.

מרדכי תמיר: צריך לזכור כמה דברים.

מרדכי תמיר: חלק מהשטחים החקלאיים האלה משמשים פשט הצפה של הקישון, והם יצטרכו גם להישאר כאלה.

מרדכי תמיר: אני לא יודע אם עדיף שיהיו חקלאיים, אבל בכל מקרה צריכים לקחת אותם כ-buffer כדי להגן על המורד מפני נזקי שיטפון.

מרדכי תמיר: אנחנו מסכימים עם קיבוץ יגור שצריכים להטיל על החקלאות שלהם מינימום של הגבלות במסגרת הפארק.

מרדכי תמיר: חוץ מזה שבעניין נושא הניקוז, אני מניח שמתישהו יצטרכו להקצות שטחים לטיפול בסחף.

אופיר פינס-פז: אתם מעורבים בתכנון של הפארק?

מרדכי תמיר: אנחנו מעורבים מהבחינה הזאת שיש לנו נציג בוועדה המחוזית והיינו נציגים בוועדה.

רן ברוקנר: אנחנו חושבים שההליך מבחינה ציבורית לא ראוי, כי אנחנו התנגדנו לפארק בתמ"מ 6 ויגור התנגדו לפארק.

רן ברוקנר: היו התנגדויות.

רן ברוקנר: לא גמרו למצות את תהליך ההתנגדויות וכבר רצים לתכנן.

רן ברוקנר: היה יותר נכון ציבורית, גם אם זה חוקי, לשמוע את ההתנגדויות, להכריע בהן ואחר כך לתכנן.

רן ברוקנר: אולי חס וחלילה ההתנגדות שלנו תתקבל?

רן ברוקנר: מה יעשו אז?

רן ברוקנר: בתמ"מ 6 ימליצו לא לעשות פארק, כי אנחנו התנגדנו ופה כבר רצו והשקיעו מיליונים בתכנון של פארק.

רן ברוקנר: אנחנו הצענו: אנא, אל תעשו תוכנית סטטוטורית על כל ה-8,000 דונם, תעשו תוכנית סטטוטורית על החלק שיש עליו קונסנסוס.

אופיר פינס-פז: מה הוא הגודל של החלק שיש עליו קונסנסוס?

רן בורקנר: כ-1,500 דונם.

אופיר פינס-פז: אדם קולמן, בבקשה התייחסויות שלך לדברים שנאמרו.

אדם קולמן: ההתייחסות הראשונה היא לנושא של חזון.

אדם קולמן: ללא חזון ייפול עם, ללא חזון המדינה לא הייתה קמה וללא חזון לא היו קמים פארקים.

אדם קולמן: לא מתחילים לא עם מיליארד שקל ולא עם 100 מיליון שקל ואומרים: עכשיו אני אתחיל את החזון.

אדם קולמן: אתה מתחיל חזון, ולאט לאט צובר ואוסף את הכסף.

אדם קולמן: ההערות שלך לנושא של מימון הן הערות טובות ונכונות.

אדם קולמן: הפארק הזה, יש לחזון שלו אופק תכנוני מאוד ארוך.

אדם קולמן: פארק הירקון, ההתחלה שלו, נבנה לאורך 50 שנה, אולי קצת יותר.

אדם קולמן: אנחנו מתחילים את התהליך, ולכן גם לקיבוץ יגור וגם לחקלאים אנחנו אומרים: רבותיי, השטחים ימשיכו להיות שטחים חקלאיים עוד הרבה מאוד שנים, כי מטבע הדברים ההתפתחות של הדברים תהיה איטית.

אדם קולמן: באשר לנושא של חלף פרנסה וכל אזור התעסוקה, ישבנו אצל מנהל המינהל לשעבר, מר אפרתי, כי אנחנו תפסנו את זה כך שאזור התעסוקה הזה אמור לעזור לממן הקמת פארק.

אדם קולמן: השטחים האלה הם שטחי יגור.

אדם קולמן: יגור העבירה את השטחים האלה לרשויות העירוניות, מתוך תפיסת עולם שהשטח הזה ייועד לתעסוקה, והם יהיו שותפים לרווחים מהאזור הזה.

אדם קולמן: המינהל אמר בזמנו, לפי תקנות המינהל הנוכחיות, ואנחנו יודעים שהמינהל משנה את תקנותיו, שכאן זה לא אותו דבר.

אדם קולמן: קרקע שהולכת לתעסוקה, המדינה משווקת אותה לתעסוקה, קרקע לפארק, המדינה נותנת פארק.

אדם קולמן: האוצר הוא האינטגרטור של הכספים האלה.

אדם קולמן: אנחנו ניסינו לבדוק את הנושא הזה, וזאת תשובה לאלון, ואלון מכיר את התשובות האלה.

אדם קולמן: אנחנו לא יודעים כרגע להצביע על מקורות מימון של הפארק, אבל אנחנו יודעים שיש לנו פה אזור תעסוקה שבהחלט יכול להצביע על מקורות מימון, כי התוכנית אומרת שאי-אפשר לתכנן את אזור התעסוקה הזה, אזור התעסוקה הזה צריך להיות מתוכנן כחלק משלב.

אדם קולמן: ההוראה של התוכנית אומרת שאתה יכול לתכנן פארק ללא אזור תעסוקה, אבל אזור תעסוקה אתה חייב לתכנן עם פארק.

אדם קולמן: זו הוראה מז'ורית בתוכנית הזאת, כלומר: אנחנו מודעים לנושא הזה, ובהחלט ההערות לנושא של המשך שימוש בקרקע החקלאית הן הערות שמאוד מקובלות עלינו.

אדם קולמן: גם ההערות לנושא של אותו שימוש במתחם ד', בנושא של האינטגרציה מול הפארק ואיסור סיכונים.

אדם קולמן: בהחלט ניקח את זה בחשבון.

אדם קולמן: יש לנו עניין רב שהשטחים יישארו פעילים לחקלאים, שהחקלאים גם יוכלו לתכנן אופק חקלאי ככל שניתן לפרק זמן יותר ארוך.

אדם קולמן: מבחינת המחוז הנושא של החקלאות הוא נושא מאוד חשוב.

אדם קולמן: אנחנו מכירים את הבעיה ויודעים את הנקודה, אבל ברור לנו שאנחנו נמצאים בתוך המטרופולין ושטחים שהם היום חקלאים, בעתיד יהפכו להיות פארק.

אדם קולמן: במובן הזה, התוכנית הזאת צריכה להמשיך, צריכה להתקדם ולהיות מאושרת, ואז עם האישור שלה, עם הקשיים שאתה מצביע – ואני חושב שכל מי ששותף לתהליך הזה, מודע לקשיים, מודע לקשיי המימון - התוכנית הזאת תתקדם בשלבים.

אדם קולמן: מהיקב ומהגורן, יהיה איזשהו מערך ארגוני והקמת מערך ארגוני מסוים, שבוודאי שהרשויות צריכות להיות שותפות לו, ויש כל מיני מערכי ארגון שקיימים פה בשטח הזה.

אדם קולמן: לא קבענו את המנגנון, אבל אין ספק שהוא יצטרך להיות מוקם, כי בלי זה העסק הזה לא יזוז.

אדם קולמן: אומר כמה מילים על הנושא של הסיכונים.

אדם קולמן: אנחנו עושים תוכנית למתחם בז"ן ולמתחם קרקעות הצפון.

אדם קולמן: בשטח הזה יש תסקיר השפעה על הסביבה, שלפי עמדת המשרד להגנת הסביבה זה תסקיר ההשפעה על הסביבה הכי מורכב שנעשה אי-פעם במדינת ישראל.

אדם קולמן: ההליך הזה נמצא במעקב שלנו משנת 2003.

אדם קולמן: אני מקווה, בלי נדר, שב-28 באוקטובר יהיה דיון להפקדה בוועדה המחוזית.

אדם קולמן: אנחנו מקיימים דיונים של פעמיים בשנה על התוכנית הזאת.

אדם קולמן: הקו המנחה של התוכנית - הסיכונים יישארו בחצר המפעל.

אדם קולמן: זה הקו המנחה.

אדם קולמן: אני מקווה שהמשרד להגנת הסביבה יצליח לתת את ההנחיות הנכונות.

אדם קולמן: אני לא אדבר על כל מה שאנחנו מטפלים בו לאורך השנים, אבל כמות הסיכונים מצטמצמת, וזאת היא הכוונה.

רוברט ראובן: כולל גם סקר בריאותי - - -

אדם קולמן: יש סקר בריאותי וסקר קרקע וסקרים של רעידות אדמה.

אדם קולמן: מוכרחים גם בנושא הזה להבין שמה שיש היום זה לא מה שיהיה בעתיד.

אדם קולמן: המפעלים הפטרוכימיים יהיו, התעשיות האלה יהיו כי זאת תשתית אסטרטגית של המדינה, אבל יחד עם זה, התשתית הזאת לא תפריע לסביבה שלה להתפתח, היא לא תפריע לאוכלוסייה לצמוח, היא לא תפריע לפארק להיות כאן, היא לא תפריע.

אדם קולמן: היא תצטרך להכניס את כל ההשקעות שנדרשות, על מנת ליצור מצב שתמונת העולם הנוכחית, כפי שיש היום, כפי שהאנשים פה מדברים עליה, לא תהיה תמונת העתיד, ואנחנו מדברים על תמונת העתיד, אנחנו לא מדברים על תמונת היום.

אדם קולמן: זאת היא תפיסת העולם, כך צריך לתכנן.

אדם קולמן: אני חושב שבזה עניתי על עיקר הנושאים.

אופיר פינס-פז: לא ענית על הסוגיה של ההתנגדויות.

אדם קולמן: אנחנו מטפלים בהליכים מקבילים, אנחנו לא עושים הליכים טוריים.

אדם קולמן: אין מצב כזה במדינת ישראל, המדינה הזאת לא יודעת לעבוד בהליכים כאלה במקומות שהיא יכולה, ויש מקומות שאין לך ברירה.

אדם קולמן: תמ"מ 6 היא תוכנית שנמצאת כל הזמן ברקע.

אדם קולמן: אני אמרתי את זה בהתחלת הדברים, ולכן היה לי חשוב להצביע על כל הרקע של תפיסת העולם.

אדם קולמן: לכן אנחנו יכולים להתחיל לעשות את התוכנית הזאת במקביל לתמ"מ 6, כי לא תשתנה תפיסת העולם.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לסכם את הדיון.

אופיר פינס-פז: קודם כל, ועדת הפנים והגנת הסביבה תומכת בהקמת פארק הקישון.

אופיר פינס-פז: יחד עם זאת, יש לנו לא מעט הערות.

אופיר פינס-פז: ראשית, אנחנו בתחושה שהתוכנית, לפחות כפי שהוצגה בקווים מאוד כלליים לפני הוועדה, היא תוכנית בוסרית, גרנדיוזית, גדולה במידותיה על האזור.

אופיר פינס-פז: יש לי תחושה שתפסת מרובה לא תפסת, ואנחנו אוהבים למצוא את עצמנו במקום הזה.

אופיר פינס-פז: כדי להקים פארק בישראל בכלל ובאזור הזה בפרט, שהוא פעמיים סנטרל פארק בגודל, אתה צריך לבוא לזה ממקומות אחרים.

אופיר פינס-פז: אני קצת מכיר את כושר הביצוע של הרשות המבצעת הישראלית.

אופיר פינס-פז: זה דבר קשה.

אופיר פינס-פז: החזון הוא חזון.

אופיר פינס-פז: באמת בלי חזון אי-אפשר לעשות דבר.

אופיר פינס-פז: לפי דעתי, זה גדול על מידותיה של הוועדה המחוזית.

אופיר פינס-פז: אם לא תהיה פה מעורבות ברמה הארצית, המרכזית הבכירה ביותר, אני לא רואה שהתוכנית תצא מן הכוח אל הפועל, לפחות לא בשנים הקרובות ולפחות לא בדרך הזאת, למרות שהיא תעבור אולי הפקדה וכדומה, אבל אני לא יכול להיות אופטימי.

אופיר פינס-פז: יחד עם זה, אני בהחלט חושב שהפארק הזה הוא נחוץ.

אופיר פינס-פז: קודם כל הוא הריאה הירוקה של האזור.

אופיר פינס-פז: אני אומר גם לכל החקלאים שרוצים להמשיך להיות חקלאים: אני מבין את מה שהוא אומר, כדאי שנשים את הדברים על השולחן – אדם קולמן יודע ואתם יודעים שברוב הקטעים החקלאיים לא יהיה פארק, אבל אנחנו גם לא רוצים שיהיו דברים אחרים; שכללי המשחק יהיו ברורים: אנחנו לא רוצים שם מגדלים ואנחנו לא רוצים שם עסקאות נדל"ן.

אופיר פינס-פז: אני רוצה שהדברים האלה יהיו ברורים.

אופיר פינס-פז: אז פארק לא יהיה שם, כי לא יהיה שם, כי זה גדול מדי וכי יש מספיק מקומות אחרים.

אופיר פינס-פז: אתם תמשיכו לעסוק בחקלאות, והוא יעשה פארק.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שאנחנו מבינים אחד את השני.

אופיר פינס-פז: בזה נגמר העניין, ועוד 30 שנה ניפגש בעזרת השם, כי ב-30 השנה הקרובות לא יקרה שם דבר.

אופיר פינס-פז: אני מציע שאף אחד לא ילחץ שיקרה שם משהו משום כיוון, לא מכיוון נדל"ני ולא מכיוון פארקי, כי אחרי שנגמור לעשות 2,000, 3,000 דונם פארק נדבר, וכפי שאמרתי, אני מאחל לכולם שנהיה פה בעוד 30 שנה ונוכל לדבר על זה.

אופיר פינס-פז: אני קורא לממשלה להקים לאלתר חברה לפיתוח פארק הקישון, לצייד אותה בכלים, קרי בתקציבים ממשלתיים.

אופיר פינס-פז: אני קורא לרשויות המקומיות באזור לתקצב כדי להיות שותפים במימון החברה הזאת והפיתוח של האזורים שרוצים לייצר בפארק.

אופיר פינס-פז: אני קורא לכם, למתכננים, לשתף פעולה בשלבי התכנון והגיבוש של התוכניות לא רק עם משרד אדריכלים פרחי את שות', אלא עם הגורמים בשטח.

אופיר פינס-פז: חיים פה בני-אדם, יהודים, דרוזים, אחרים, ערבים כמובן.

אופיר פינס-פז: במועצה אזורית זבולון יש לא מעט חברים ערבים, מה זה הדבר הזה?

אופיר פינס-פז: אני יודע שיש דרך שאתם משתפים את הציבור באמצעות ההתנגדויות וההשגות, אבל יש דברים שהם מעבר לזה - כשיושבים על תוכניות ומדברים, בוועדות ההיגוי ובכל הדרכים לתת לציבור את התחושה שלא מכתיבים, אלא מתייעצים ושומעים, כי באמת בפארק בסדר גודל כזה אפשר לעשות הכל.

אופיר פינס-פז: באמת שווה לשמוע את האנשים, את הדעות, כולל גורמים מחוץ לאזור, כולל גורמים מחוץ לישראל.

אופיר פינס-פז: יש לכם פה מתנה.

אופיר פינס-פז: גם אם הפארק יהיה באופן אינטנסיבי מה שאתם קוראים 1,000, 1,500 או 2,000 דונם, אלה סדרי גודל בלתי נתפסים.

אופיר פינס-פז: זה פרויקט שצריך להיות מוגדר כפרויקט לאומי, אתה צודק לגמרי.

אופיר פינס-פז: מי קבע שרק כשעושים את כביש 531 זה פרויקט לאומי וכשעושים פארק זה לא פרויקט לאומי?

אופיר פינס-פז: ?

אופיר פינס-פז: למה ההבחנות האלה?

אופיר פינס-פז: פארק זה פרויקט לאומי, הוא צריך לקבל עדיפות לאומית, הוא צריך לקבל התייחסות לאומית, הוא צריך לקבל תקצוב לאומי, הוא צריך לקבל סדר עדיפות לאומי.

אופיר פינס-פז: אני רוצה שיבנו פארקים בות"ל.

אופיר פינס-פז: מה קרה?

אופיר פינס-פז: למה הות"ל זה רק כדי לעשות לנו פחמית באשקלון?

אופיר פינס-פז: למה לא לעשות פארק בקישון?

אופיר פינס-פז: למה זה בנוי כך?

אופיר פינס-פז: אם הגישה לא תהיה גישה מהסוג הזה, לא יהיה פארק בסדר גודל הזה.

אופיר פינס-פז: יהיה פארק של 300 דונם, של 200 דונם – כן, זה יהיה; באופן מעשי אני אומר, לא באופן תכנוני.

אופיר פינס-פז: באופן מעשי - על 200 דונם יבנו משהו, אני לא אומר שכלום לא יהיה, יהיה.

אופיר פינס-פז: אבל אם רוצים שיהיה פארק משמעותי אזורי מטרופוליני שישרת ציבור גדול בישראל, כל אזור חיפה, הגליל, זבולון ויזרעאל, זה לא בחדר הזה, כולל לא אני.

אופיר פינס-פז: זה לא בחדר הזה, אלא בחדרים ברמות הרבה יותר משמעותיות של קבלת החלטות ויכולות ביצוע.

אופיר פינס-פז: אני מתכוון גם לעדכן את שר הפנים, שר האוצר וראש הממשלה במסר שלנו לעניין הזה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שמקבלי ההחלטות ברמות האלה צריכים להיכנס בעובי הקורה מהשלב הראשוני.

אופיר פינס-פז: את התהליכים התכנוניים צריך ללוות בתהליכים נוספים, שדיברנו עליהם כל אחד בחלק שלו.

אופיר פינס-פז: אני בהחלט לקחתי את הדברים של ראש המועצה מאוד ברצינות, ואני לא מאשים פה אף אחד במרמה, גם אתה לא מר דב ישורון אני מניח.

דב ישורון: לא.

אופיר פינס-פז: אבל יש פה בכל זאת איזה שהם דברים שקורים, יש פה בעיה.

אופיר פינס-פז: יש מפגעים סביבתיים בקנה מידה מאוד גדול באזור, ובסוף אומרים: טוב, אז בואו נקים פארק.

אופיר פינס-פז: רגע, זה לא במקום, שלאף אחד לא תהיה התחושה שזה אחד במקום השני, זה מאוד מאוד חשוב.

אופיר פינס-פז: זאת לא רק מראית עין, זה מעבר לזה, זה לא מסתדר ביחד.

אופיר פינס-פז: זה לא מסתדר, זה מעבר לעניין של מראית.

אופיר פינס-פז: זה לא מסתדר שאתה בא לפארק, אבל כל אורחות חייך אחרי שישבת בשבת בפארק שעה או שלוש שעות, זה הכול מפגעים סביבתיים, זיהום אוויר, זיהום ים וזיהום נחלים.

אופיר פינס-פז: אין דבר כזה, זה סוריאליסטי, זה סצינה מסרט, אבל אלה לא החיים האמיתיים.

אופיר פינס-פז: אי-אפשר להשלים עם זה.

אופיר פינס-פז: זה לא פיצוי לדברים אחרים.

אופיר פינס-פז: אז יש שימושים בקרקע וצריך גם לייצר, הכל נכון.

אופיר פינס-פז: אני לא איסטניס אבל הדברים האלה צריכים להיות ביחד, הדברים האלה חייבים לעבוד ביחד.

אופיר פינס-פז: אני מאוד מקווה שגם נדע לרתום את המזהמים הגדולים - אל"ף להפסיק לזהם, ואני יודע שנעשית עבודה מאוד גדולה במשרד להגנת הסביבה באזור, ואני גם שומע נתונים יותר טובים, ובי"ת הם גם צריכים לשלם לקישון, אבל לשלם גם למקומות אחרים על נזקים שחלק מהם הם נזקים בלתי הפיכים וחלק כן הפיכים.

אופיר פינס-פז: זה צריך להיות הכסף לפרויקטים האלה.

אופיר פינס-פז: חבל לי מאוד שהמינהל לא הגיע לפגישה, כי הוא בהחלט גורם מפתח ביכולת לטפל בחלק מהקשיים בתכנון ובביצוע של הפארק.

אופיר פינס-פז: ברשותך אדם, אנחנו נמשיך לעקוב אחרי ההתפתחויות.

אופיר פינס-פז: נשמח גם שתעדכנו אותנו מפעם לפעם ושנשמע בשורות טובות.

דב ישורון: לא התייחסת לנתון הזה של התמוטטות המועצה האזורית בעקבות תביעה 197, לסכומים האדירים שיידרשו לשלם - אנחנו כמובן לא נוכל לשלם, אנחנו נתמוטט, אם התוכנית הזאת תאושר סטטוטורית.

אופיר פינס-פז: נדמה לי שאני התייחסתי.

אופיר פינס-פז: אני גם מציע לכולם לקחת את הפרוטוקול של הוועדה לבתי המשפט.

אופיר פינס-פז: אני אמרתי שיהיה פארק ושתהיה חקלאות, ואני כבר אומר לכם שאין על מה לתבוע אתכם, הכול "בובה מייסס".

אופיר פינס-פז: תשתמשו בזה, מי שירצה.

אופיר פינס-פז: בעוד 30 שנה נתראה פה, ואז יכול להיות שנתחיל לדבר ולראות מה קורה עם החקלאות ביגור, כשהפארק כבר יגיע ל-2,000 דונם אינטנסיבי, אגמים, שולחנות טניס שולחן וישחקו מטקות ויהיו חניות וקמפיניג.

אופיר פינס-פז: אז יתחילו לדבר.

אופיר פינס-פז: אתה כבר לא תהיה אז ראש מועצה ואני לא אהיה יושב ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: 197 זה סעיף מאוד חשוב, שאני מכיר אותו היטב.

אופיר פינס-פז: בשנים הקרובות הוא לא רלוונטי לפארק הקישון.

אופיר פינס-פז: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.