ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 503, 2008-08-12 12:45

מיכאל מלכיאור: שלום לכולם, אני מתנצל על האיחור בפתיחת הישיבה.

מיכאל מלכיאור: התבקשתי לקיים את הישיבה הזאת בדחיפות כי יש קיצוצים רציניים בתכנית הלאומית.

מיכאל מלכיאור: הדבר הזה הזעיק אותי.

מיכאל מלכיאור: נאמר לי שגם הממשלה וגם יהדות העולם מקצצים בתכנית הלאומית לעלייה האתיופית.

מיכאל מלכיאור: כינסתי בדחיפות את הישיבה הזאת, על אף שהכנסת בפגרה ובעצם אסור לנו לקיים מעבר למכסת הדיונים המותרת לנו.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מתייחסים לנושא הזה ברצינות רבה.

מיכאל מלכיאור: בישיבה זו אני מבקש להגיע גם לפתרונות, כמובן בדגש על הצד החינוכי, כי זה עיקר עיסוקנו בוועדה.

מיכאל מלכיאור: אישית מעניין אותי כל דבר שנוגע לעלייה בכלל והעלייה מאתיופיה בפרט, אבל אני מבקש להתמקד בהיבטים החינוכיים.

מיכאל מלכיאור: אברהם נגוסה, בבקשה.

30095: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לך על כך שנענית לבקשתנו ומקיים את הדיון בפגרה.

30095: הפרויקט הלאומי הוקם בתחילת 2001 על-פי החלטת ממשלת ישראל, כאשר אהוד ברק היה ראש הממשלה.

מיכאל מלכיאור: הוחלט אז על 660 מיליון דולר לעשר שנים.

מיכאל מלכיאור: ראש הממשלה דאז ביקש את חוות דעתי בנושא והמלצתי על כך בחום.

מיכאל מלכיאור: ראש הממשלה שרון אמר שהוא מאמץ את ההחלטה במלואה.

מיכאל מלכיאור: הממשלה ויהדות העולם קיבלו על עצמן לעשות את הפרויקט הזה במשך עשר שנים.

30095: הממשלה התחייבה לתת 50% ואת היתר יהודי העולם.

30095: על ההסכמה הזאת הוקם הפרויקט הלאומי והתחיל את פעילותו.

30095: כמובן שהממשלה לא עמדה אף פעם בהתחייבותה - -

מיכאל מלכיאור: לי זה לא מובן.

30095: גם אם לא נתנו את ה-50% שהתחייבו, במשך שנתיים לפחות נתנו 9 מיליון שקלים כל שנה.

30095: התקציב של הפרויקט הלאומי הוא כ-16 מיליון דולר והממשלה נתנה כ-3 מיליון דולר ולכן זה לא מגיע ל-50% שהיא התחייבה.

מיכאל מלכיאור: נדמה לי שהיקף הפרויקט היה 66 מיליון דולר.

30095: זה היה החזון, החלום.

מיכאל מלכיאור: זה ממש לא נכון ואסור להציג את זה כך.

מיכאל מלכיאור: זאת היתה החלטה של הממשלה יחד עם יהדות העולם.

מיכאל מלכיאור: זה לא היה חלום ולא חזון, זו היתה החלטה וכולם קיבלו על עצמם את הדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: כל מי שלא נותן את ה-66 מיליון דולר לשנה לא מקיים את החלטת הממשלה.

30095: אמרתי שזה חלום, מכיוון שבמציאות לא הגענו לזה.

30095: גם יהדות ארצות הברית לא העבירה את הסכום שהתחייבה לו.

מיכאל מלכיאור: יהדות ארצות הברית יכולה לומר, בצדק, שזה היה בתנאי שהממשלה תיתן את חלקה.

30095: ככל שהממשלה מראה נכונות לתת ולשתף פעולה עם ארצות הברית, זה יכול לגרור את יהדות ארצות הברית לתת יותר.

30095: עכשיו זה להיפך, דווקא יהודי התפוצות הם אלה שדוחפים והממשלה שלנו הולכת אחורה.

30095: כתוצאה מאותה הסכמה הפרויקט התחיל ומאז הקמתו עשה פעילות ענפה בתחום מערכת החינוך והעצמת הקהילה.

30095: היום אפשר לראות את התוצאות.

30095: מכון ברוקדייל יציגו בהמשך הישיבה את התוצאות של הפרויקט הלאומי במשך ארבע שנים מאז הקמתו.

30095: היום 8,000 ילדים מקבלים סיוע בלימודים.

30095: כ-4,000 נערות ונערים מקבלים שירות במרכזי הנוער ברחבי הארץ.

30095: יהדות ארצות הברית גייסה כספים לשיקום הנזקים בצפון בעקבות מלחמת לבנון השנייה.

30095: גיוס הכספים אכן עלה, אבל עתה – לטענתם – הכסף שהם גייסו נגמר ולכן הם מורידים את התקציב של הפרויקט הלאומי.

30095: הצורך הוא 19 מיליון, אבל אנחנו מקבלים רק 9 מיליון, היינו ירידה של 10 מיליון דולר.

מיכאל מלכיאור: זה בגלל הצלחת התכנית?

30095: זה בדיוק האבסורד.

מיכאל מלכיאור: 19 מיליון דולר זה התקציב לשנה הנוכחית?

30095: זה התקציב לשנת הלימודים 2009-2008.

מיכאל מלכיאור: מי קבע שזה התקציב שצריך להיות?

30095: כל שנה מצטרפים יותר ילדים מכיתה ו' לכיתה ז' מאשר אלה שמסיימים את הלימודים.

מיכאל מלכיאור: מה היה התקציב ל-2008-2007?

30095: 16 מיליון.

12961: בשנתיים האחרונות, כתוצאה ממגבית החירום, התקציב של הפרויקט הלאומי האתיופי גדל כל שנה ב-10 מיליון דולר.

12961: בשנים הראשונות התקציב היה 6-5 מיליון דולר ובשנתיים האחרונות הוא עלה עד 16 מיליון ו-18 מיליון דולר, בגלל שהיו לנו סכומים שנאספו במגבית החירום.

12961: לאחר שמגבית החירום נסתיימה וחזרנו למגבית רגילה, אנחנו יורדים בתקציב, ל-8-7-6 מיליון דולר המקוריים שהיו לנו.

12961: זה מקור הצמצום בצד האמריקני.

מיכאל מלכיאור: כל הסכום הזה הוא לחינוך?

12961: הרוב המכריע שלו.

12961: יש עוד שני תחומים שמקבלים תקצוב: ילדים ונוער בסיכון והעצמת הקהילה.

מיכאל מלכיאור: כלומר, כל הצמצום פה הוא מצד יהדות ארצות הברית?

12961: אנחנו העלינו ואנחנו מורידים.

12961: הממשלה לא זזה מהמקום שהיא עמדה בו מתחילת הדרך והיא מעמידה לרשותנו סכום ששווה ל-2 מיליון דולר.

12961: זה יפה, אבל זה לא עומד ב-50% שהובטחו.

מיכאל מלכיאור: מה כל כך יפה בזה?

מיכאל מלכיאור: בשביל זה יש לנו מדינה.

מיכאל מלכיאור: לא רק שזה לא יפה, זה אפילו מכוער שיש התחייבות ויש החלטות ממשלה ולא עומדים בהן.

מיכאל מלכיאור: זה לא יפה, אלא מגונה.

30095: במציאות הזאת אנחנו נחזיר את הקהילה 20 שנה אחורה.

30095: היום אנחנו מתקדמים לקראת צמצום הפערים בקרב הקהילה.

מיכאל מלכיאור: כמה ילדים טופלו בשנה האחרונה?

30095: 8,000 ילדים קיבלו סיוע בלימודים.

מיכאל מלכיאור: האם זה כולל את כל שאר התוכניות של העמותות השונות?

30095: אני מתמקד רק בפרויקט הלאומי.

מיכאל מלכיאור: מאיזה גיל משתתפים בתכנית?

30095: ילדים מכיתה ז' עד י"ב מקבלים סיוע בלימודים.

מיכאל מלכיאור: איזה אחוז מכלל הילדים האתיופיים השתתפו בשנה שעברה בתכנית?

30095: 8,000 ילדים מתוך 16,000.

30095: אם היה לנו כסף, היינו מעניקים סיוע לכל ה-16,000.

30095: אני מבקש להתמקד בהשלכות של הקיצוצים האלה, אם לא נמצא 10 מיליון נוספים: 3,500 נערים ונערות ימצאו את עצמם מחוץ למסגרת ויסתובבו ברחובות; 3,363 ילדים ימצאו את עצמם ללא סיוע לימודי.

דני קסהון: 16 מרכזי נוער מתוך 32 מרכזים ייסגרו.

דני קסהון: מרכזי הנוער נתנו מענה לכל הנערים.

דני קסהון: אנחנו מעריכים שכ-3,500 נערים ימצאו את עצמם ברחוב ולא יהיו בשום מסגרת.

30095: 485 הורים שהיו במסגרת של סדנאות הורים, גם להם לא תהיה מסגרת.

30095: הפרויקט הלאומי פעל על אידיאולוגיה הוליסטית, היינו לשתף גם את ההורים ולהכינם להיות שותפים בחינוך ילדיהם.

מרים כהן נבות: אני מנהלת המרכז לילדים ונוער במכון ברוקדייל וגם חוקרת אחראית על מחקר הערכה שאנחנו עושים ללוות את הפרויקט הלאומי, לתמוך בהמשך הפיתוח של התכנית וגם לבדוק את התוצאות.

מרים כהן נבות: הפרויקט הלאומי ותכנית הלימודים קמו על רקע הפערים הלימודיים הגדולים שיש לאוכלוסיה של התלמידים יוצאי אתיופיה.

מרים כהן נבות: לדוגמה, בזכאות לתעודת בגרות בשנת 2006 ישנו פער גדול מאוד בין תלמידים יוצאי אתיופיה לאוכלוסיה הרגילה.

מיכאל מלכיאור: המספרים שאת מציגה בשקף הזה אינם נכונים.

מיכאל מלכיאור: אין 64% זכאות לבגרות.

מרים כהן נבות: זה מקרב התלמידים היהודים ולא ביחס לקבוצת הגיל הכללית.

מיכאל מלכיאור: ההשוואה צריכה להיות עם כלל הילדים במדינת ישראל.

מרים כהן נבות: הפערים היו משמעותיים מאוד.

מרים כהן נבות: פריסת תכנית הלימודים התרחבה והתפתחה מהר בשלוש השנים הראשונות להקמתה.

מרים כהן נבות: התכנית מיועדת לכל התלמידים יוצאי אתיופיה בכיתות ז' עד י"ב באותם בתי-ספר שהתכנית נכנסת אליהם.

מרים כהן נבות: כ-75% מהתלמידים יוצאי אתיופיה הם בתכנית.

מרים כהן נבות: התכנית מתבצעת תוך שיתוף פעולה מאוד הדוק עם בתי-הספר, עם מעורבות רבה של מנהלי בתי-הספר והצוותים השונים.

מרים כהן נבות: התכנית מופעלת על-ידי מספר גופים פדגוגיים מובילים.

מרים כהן נבות: תגבור הלימודים ניתן בקבוצות קטנות, בשעות שלאחר הלימודים, בעיקר במתמטיקה ובאנגלית.

מרים כהן נבות: חשוב לומר שהתכנית כוללת גם תמיכה אישית, ליווי אישי ופעילויות חברתיות וכו' לתלמידים.

מרים כהן נבות: כלומר, לא מדובר רק בלימודים נטו, אלא יש גם ליווי וחיזוק לתלמידים.

מרים כהן נבות: מנהלי בתי-הספר מדווחים על שביעות רצון רבה מהתכנית.

מרים כהן נבות: מוצגים לפניכם נתונים מסקר טלפוני שנעשה בקרב כל מנהלי בתי-הספר שמשתתפים בתכנית.

מרים כהן נבות: אפשר לראות שהם מביעים שביעות רצון מאוד גבוהה מהתכנית.

מיכאל מלכיאור: בוודאי, אתם עושים את העבודה שלהם.

מרים כהן נבות: התכנית תורמת גם להישגים הלימודיים של התלמידים, גם למוטיבציה וגם למוטיבציה של התלמידים, פחות לנושא של חיזוק הקשר עם הורי התלמידים, שאנחנו יודעים שגם זה צורך.

מרים כהן נבות: קיבלנו קבצים מנהליים של משרד החינוך ביחס לתוצאות כלל התלמידים בישראל בבגרות במשך מספר שנים.

מרים כהן נבות: השאלה שנשאלת היא מה היו התוצאות של אותם תלמידים יוצאי אתיופיה אילו לא היתה התכנית.

מרים כהן נבות: כדי לעשות את הניתוח הזה עשינו ניתוח רב-משתנים שבעצם תאם בתי-ספר, כלומר עשה זיווג בין בתי-ספר בתכנית לבין בתי-ספר אחרים שאינם בתכנית אבל הם בעלי מאפיינים דומים מבחינת בית-הספר, התלמידים וגם הישגים קודמים של התלמידים.

מרים כהן נבות: מתוצאות הניתוח הסטטיסטי עולה שבאנגלית למשל 75% מהתלמידים יוצאי אתיופיה בבתי- הספר בתכנית עברו את מבחן הבגרות באנגלית, לעומת 61% מהתלמידים בבתי-ספר דומים.

מרים כהן נבות: גם במתמטיקה יש פער – 68% מהתלמידים בבתי-הספר בתכנית לעומת 56% מהתלמידים בבתי-ספר שאינם בתכנית.

מרים כהן נבות: גם בזכאות לבגרות יש תוצאות דומות.

מיכאל מלכיאור: איך יכול להיות ש-78% עוברים את המבחן במתמטיקה ובאנגלית ורק 33% זכאים לתעודת בגרות?

מרים כהן נבות: כי הם נכשלים במקצועות אחרים או שהם לא ניגשים למספיק יחידות.

12961: יש בזה לקח – אתה מתגבר אותם בשני תחומים אלה ויש תוצאות טובות.

12961: אם תתגבר אותם גם בתחומים אחרים, הם יגיעו להישגים יותר גדולים.

12961: המסר הכי חשוב הוא שבמקום שאתה משקיע ומתגבר, אתה מקבל תוצאות בהתאם.

מיכאל מלכיאור: זה לא בדיוק.

מיכאל מלכיאור: גם בתוצאות של שאר בתי-הספר, היכן שלא השקעת, האחוזים של ההצלחה היו יותר מ-60%.

מיכאל מלכיאור: יש כאן משהו שאיני מבין, משהו לא הגיוני.

מיכאל מלכיאור: בשאר בתי-הספר היו 56% הצלחה במתמטיקה ו-61% באנגלית.

מיכאל מלכיאור: אם בתי-הספר מגיעים ל-60% במקצועות האלה, איך זה יורד למספר כזה נמוך כשזה מגיע לזכאות לבגרות?

ניבה חסון: אני חושבת שבתי הספר בתוך התכנית כללו את כל התלמידים ולא בודדו את התלמידים שהיו רק בתכנית.

ניבה חסון: בתי-הספר שהיו בתכנית לא בהכרח כל תלמידיהם היו בתכנית.

מיכאל מלכיאור: אבל ההשוואה היא בין בתי-ספר דומים שלא היו בתכנית לבין בתי-הספר שהיו בתכנית.

מרים כהן נבות: לדעתי התשובה היא שגם בבתי-ספר שלא בתכנית יש ירידה במקצועות אחרים לעומת מתמטיקה ואנגלית.

מרים כהן נבות: כלומר, המתמטיקה ואנגלית קיבלו תגבור בבתי-ספר בתכנית ולכן באופן כללי הזכאות עלתה בבתי-ספר בתכנית, אבל יש איזושהי נפילה במקצועות אחרים.

מיכאל מלכיאור: זו נפילה קטלנית שעושה את כל ההבדל.

מיכאל מלכיאור: כל התכנית משפרת באחוזים משמעותיים, אבל פה זו נפילה לחצי.

מיכאל מלכיאור: יש פה משהו לא הגיוני.

מרים כהן נבות: יש גם בעיה במקצועות אחרים.

מיכאל מלכיאור: אבל לא צריך את כל המקצועות כדי שתהיה זכאות לבגרות.

דוד יאסו: הפרויקט הלאומי לא בא לחזק את הנושא של מתמטיקה ואנגלית, אלא לחזק את הרמה הלימודית ולהביא אותם ככל האפשר להצלחה בבגרות.

דוד יאסו: אם תגברתם את לימודי האנגלית והמתמטיקה ובמקביל ירדה רמת הלימודים שלהם במקצועות אחרים, מה הועילו חכמים בתקנתם?

ד"ר מאיר פרשטמן: אני חושב שתלמידים שמתקשים בלימודיהם לרוב לא משובצים בכיתות שהולכות לבגרות מלאה.

ד"ר מאיר פרשטמן: כשנכנסנו לעבודה עם התלמידים הללו פגשנו תלמידים רבים שמתקשים במספר מקצועות.

ד"ר מאיר פרשטמן: הפרויקט מאפשר לנו לסייע להם בשני מקצועות שנראים כמקצועות חשובים, אם כי לדעתנו השפה חשובה לא פחות.

ד"ר מאיר פרשטמן: התלמידים הללו לא מצליחים להגיע לבגרות מלאה ולצבור את כל יחידות הלימוד בכל המקצועות.

ד"ר מאיר פרשטמן: לכן מספיק שבמקצוע אחד הם נכשלו, אם זה באזרחות או בתנ"ך שבע

ד"ר מאיר פרשטמן: בורם הם מקצועות קשים לא פחות, ואז הם לא זכאים לתעודת בגרות, אבל יכולים להיות קרובים לתעודת בגרות.

מיכאל מלכיאור: זה לא מסביר איך היו במקצועות בבתי-ספר דומים שלא בתכנית.

מיכאל מלכיאור: אם זה הלקח, היו צריכים לפזר מייד את האמצעים שיש כדי לאפשר סיוע גם ביתר המקצועות.

מיכאל מלכיאור: אם באנגלית ובמתמטיקה המצב כל כך טוב, היו צריכים לתת סיוע גם במקצועות אחרים כדי להגיע לאחוזי זכאות יותר גדולים.

ניבה חסון: יש מיפוי של הילדים והפער הלימודי שלהם נבדק בכל מקצוע ומקצוע.

ניבה חסון: הילדים מקבלים לא רק סיוע במתמטיקה ואנגלית, אלא סיוע גם במקצועות רבי-מלל.

מיכאל מלכיאור: את לא מסבירה את הפער הזה שילדים מגיעים להישגים של 75% במתמטיקה ואנגלית ורק 33% זכאים לבגרות לקבלה לאוניברסיטה.

מיכאל מלכיאור: אם עושים, אז לא עושים טוב.

ניבה חסון: התכנית התחילה באמצע תשס"ה.

ניבה חסון: הנתונים שמוצגים בפניכם מתייחסים לתשס"ו.

ניבה חסון: זה אומר שיש ילדים שנכנסו לתכנית בתשס"ו כשהיו כבר בכיתה י"ב.

ניבה חסון: אין ספק שהתכנית לא הצליחה לעשות פלאים וקסמים בשנה אחת.

מיכאל מלכיאור: לא זו השאלה.

מיכאל מלכיאור: לא באתי בטענות להישגים.

12961: אנחנו צריכים להכין עבודה על כך.

מרים כהן נבות: חשוב להבין שאנחנו בודקים לאחר חשיפה מאוד חלקית לתכנית.

מרים כהן נבות: כלומר, רוב התלמידים שנבדקו פה עשו הרבה מאוד מבחנים עוד לפני שהתחילו בתכנית.

מרים כהן נבות: הם היו בתכנית בסך הכל שנה או שנה וחצי.

מרים כהן נבות: דבר אחר, הרבה מאוד מהילדים שלא זכאים לבגרות – הרי הזכאות לבגרות היא משהו דיכוטומי – חסרות להם יחידה אחת, שתיים או שלוש.

מרים כהן נבות: מה שמוצג בפניכם אלה נתונים ראשוניים.

מרים כהן נבות: העלית נקודה נכונה וחשוב שגם אנחנו נבדוק את הנתונים וגם בשטח.

מיכאל מלכיאור: אני לא מעיר כדי להקשות וגם לא בא לומר שהתוצאות של התכנית אינן טובות.

מיכאל מלכיאור: אני מקשה רק כדי להבין.

מיכאל מלכיאור: כשיודעים את הנתונים יודעים יותר טוב מה להמליץ או מה צריך לעשות.

מרים כהן נבות: אוכלוסיית היעד של מרכזי הנוער הם בני הנוער יוצאי אתיופיה ובמיוחד בני נוער בסיכון.

מרים כהן נבות: המטרה של התכנית היא לתת מסגרת משמעותית לפעילות בשעות הפנאי, למנוע התנהגויות סיכון, פעילות ערכית חינוכית ותמיכה אישית.

מרים כהן נבות: אנחנו מנסים גם לאתר ילדים במצבי סיכון שאינם בשום מסגרת אחרת.

מרים כהן נבות: מרכזי הנוער מופעלים על-ידי ארגונים שונים.

מרים כהן נבות: כל המרכזים פועלים בשעות אחר הצהרים, רובם במשך רוב ימות השבוע.

מרים כהן נבות: הנתונים שמוצגים בפניכם נאספו לפני שנתיים ועתה סיימנו סיבוב נוסף של איסוף מידע ב-14 מרכזים ובקרוב יהיו לנו ממצאים מהמרכזים האלה.

מרים כהן נבות: בתחילת הדרך בני הנוער הגיעו ארבע פעמים בשבוע בממוצע למשך יותר משלוש שעות כל פעם.

מרים כהן נבות: כלומר, מי שהגיע, שהה הרבה זמן.

מרים כהן נבות: זה אומר שמדובר בשירות משמעותי בעבור אותם בני נוער.

מרים כהן נבות: כמעט כל בני הנוער במרכזים הם יוצאי אתיופיה.

מרים כהן נבות: זה לא דבר של מה בכך, כי הרבה פעמים מכינים שירותים לאוכלוסיה מסוימת ובסוף זה לא קורה, אבל כאן זה בהחלט קורה.

מרים כהן נבות: מחצית הילדים הם ילידי אתיופיה ומחציתם ילידי הארץ.

מרים כהן נבות: כמעט כל בני הנוער שמגיעים לומדים ורק מעטים נושרים.

מרים כהן נבות: מחצית בני הנוער דיווחו על בעיות בלימודים וחלקם גם על בעיות בעברית.

מרים כהן נבות: שוב, אנחנו רואים שהשירות מאוד משמעותי בשבילם, כי רובם לא מגיעים לשום מסגרת אחרת.

מיכאל מלכיאור: יש פער משמעותי בין ילידי אתיופיה לבין ילדים ממוצא אתיופי?

מרים כהן נבות: לא.

מרים כהן נבות: יש כמובן הבדל בנושא העברית, כי העולים החדשים יודעים פחות עברית.

מיכאל מלכיאור: זה כישלון גדול מאוד של מערכת החינוך.

מרים כהן נבות: לא ראינו הבדלים גדולים גם בתוצאות הבגרות, מלבד הנושא של העברית אצל העולים החדשים.

מרים כהן נבות: רוב בני הנוער לא היו בשום מסגרת אחרת קודם לכן וזו המסגרת הראשונה שהם מגיעים אליה לפעילות פנאי.

ריקי ארגאי: הם היו בקניונים, במקומות אחרים שלא היינו רוצים שהם יהיו.

מרים כהן נבות: אחוזים משמעותיים מבני הנוער דיווחו על התנהגויות סיכון, כמו למשל שהחברים מעודדים אותם למעשים אסורים או מסוכנים, לשיכרות, מכירים אנשים שהשתמשו בסמים, מכות, נשיאת נשק וכו'.

מרים כהן נבות: במרכזי הנוער יש חוגי העשרה – מחשבים, ספורט, דרמה ועוד.

מרים כהן נבות: יש פעילות חופשית, פשוט כדי להיפגש ביחד ולהיות במסגרת חברתית מעשירה וגם מוגנת.

מרים כהן נבות: יש סדנאות לפיתוח אישי וחברתי ופיתוח מנהיגות.

מיכאל מלכיאור: בעצם הצגת לנו שבחינוך, גם חינוך של ילדים אתיופים, יש שכר ועונש.

מיכאל מלכיאור: כלומר, אם משקיעים – מקבלים תוצאות.

12961: לפעמים זה לא קורה – משקיעים ולא מקבלים.

מיכאל מלכיאור: אם משקיעים נכון, מקבלים תוצאות, בעיקר בחינוך.

מיכאל מלכיאור: יש קוסמים בבית הזה שחושבים שהם יכולים להוריד תקציבים ולהחליש את החינוך ויהיו תוצאות יותר טובות.

מיכאל מלכיאור: אם משלמים כסף ועושים את הפעילות הנחוצה, אז גם אצל הילדים האתיופים יש הישגים יפים.

מרים כהן נבות: בדיוק כך.

מרים כהן נבות: מדובר בתכנית ממוקדת, מאוד החלטית.

מיכאל מלכיאור: התמונה ברורה ולא צריך להוסיף לשבח התכנית.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש לשמוע מה משרד החינוך אומר על התכנית הזאת ומה הוא מתכוון לעשות כדי לעזור תקציבית לתכנית.

אודי בהט: אני חסיד גדול של הפרויקט הלאומי האתיופי.

אודי בהט: אני חושב שמאז הקמת הפרויקט, לפחות בשנים האחרונות, משרד החינוך התגייס לכל דבר ועניין שמתרחש בפרויקט ושותף מלא למה שקורה, לא רק בהחלטות תקציביות של ועד מנהל, אלא גם בפעילות החינוכית פדגוגית שלו, בוועדות המקצועיות שלו.

אודי בהט: בדיון פדגוגי - באווירה קצת פחות "חירומית" מזו שמתנהלת כאן היום בוועדה, ובצדק- כשנשאלה השאלה איך אפשר בארבע שעות לקבל תוצאות כל כך נפלאות, התשובה של הגורמים המפעילים היתה שאי אפשר היה לעשות כלום בארבע שעות אילולי התשתית הפדגוגית היתה ניתנת בשעות הבוקר וארבע השעות הללו היו מין חידוד של צוואר בקבוק שכתוצאה ממנו ובזכותו אפשר היה למצות את מה שנעשה 40 שעות בשבוע בבוקר.

אודי בהט: כדי שאני לא אהיה חשוד, אני אומר שלא אני אמרתי את הדברים האלה ולכן אני אומר את זה כמי שמרחיק עדותו.

אודי בהט: בארבע שעות בשבוע ללא עבודה שנעשית במערכת, אי אפשר היה לעשות הרבה.

מיכאל מלכיאור: אני כל כך חולק עליך, אבל אם אתה רוצה לחיות בעולם של אשליות, בבקשה.

מיכאל מלכיאור: הצרה הגדולה היא שברוב המקומות 40 שעות לא נותנות כמעט כלום וזו הסיבה שמצליחים לעשות בארבע שעות את מה שלא מצליחים לעשות ב-40 שעות.

מיכאל מלכיאור: התירוץ שלך נשמע כל כך רחוק מהמציאות.

מיכאל מלכיאור: אני עצמי עסקתי הרבה בתכנית העשרה גם של ילדים יוצאי אתיופיה.

מיכאל מלכיאור: הרבה שעות ומרץ השקעתי בעניין הזה.

מיכאל מלכיאור: אם מה שאתה אומר נכון, זה עוד יותר פשע שמשרד החינוך לא מוכן להקציב את ארבע השעות הנוספות שהן אלה שיביאו לכאלה תוצאות לכל ה-40 שעות.

אודי בהט: אני לא חושב שהמשאבים שהמשרד משקיע באוכלוסיה הזאת מועטים.

מיכאל מלכיאור: אתה הסברת לנו שארבע השעות הנוספות האלה הן אלה שגורמות לכך שכל ה-40 שעות הופכות להיות אפקטיביות.

אודי בהט: אמרתי שבלי הפלטפורמה שנעשית כל הזמן אי אפשר להגיע לדברים כאלה.

אודי בהט: אני אומר את זה כחסיד גדול של הפרויקט ושותף לו.

מיכאל מלכיאור: אני שמח שההערכה שלך כמו מכון ברוקדייל וכמו כל המומחים שיושבים מסביב לשולחן זה.

מיכאל מלכיאור: עכשיו אנחנו במצב חירום ויש חשש שכל המפעל האדיר הזה שנבנה בעמל רב ובלא מעט כסף, עלול לרדת לטמיון.

מיכאל מלכיאור: השאלה שלי מאוד פשוטה: מה אתם, במשרד החינוך, מתכוונים לעשות בגלל הדבר הזה?

אודי בהט: צריך לקחת בחשבון שמשרד החינוך עומד בכל ההתחייבויות שלו, היינו הוא מעביר 3 מיליון שקלים כל שנה.

אודי בהט: הקיצוץ בפרויקט לא חל בגלל קיצוץ כלשהו במשרד החינוך, על אף הקיצוץ שיש בתקציב משרד החינוך.

אודי בהט: כרגע איני יכול לומר שמשרד החינוך יכול לגייס סכומים נוספים לטובת הפרויקט.

אודי בהט: יש הרבה חשיבה, גם אצלנו וגם במשרד הקליטה, איך בכל זאת לעזור.

אודי בהט: כרגע איני יכול לומר דברים ברורים.

מיכאל מלכיאור: אני מוכן לשמוע אפילו דברים מעורפלים.

מיכאל מלכיאור: האם יש לך דיון כן להוסיף את התקציבים האלה?

מיכאל מלכיאור: אודי בהט: לא.

מיכאל מלכיאור: אם כך, זה אפילו לא מעורפל.

אודי בהט: אמרתי שגם משרד הקליטה וגם משרד החינוך חברים בוועד המנהל של הפרויקט ואנחנו רואים את עצמנו כחלק מהעניין הזה ולא מין אאוטסיידרים שבאים רק לשפוט דברים.

אודי בהט: כמי שנמצא בעשייה עצמה אנחנו יושבים על המדוכה ומנסים למצוא פתרונות.

אודי בהט: הצענו מספר פתרונות פדגוגיים – לא תקציביים – שיביאו לחיסכון של כ-2 מיליון דולר.

אודי בהט: זו היתה אמירה פדגוגית, לא אמירה תקציבית.

אודי בהט: ישבנו בדיונים רבים מאוד עם מנכ"לית הפרויקט ואנשיה כדי למצוא פתרונות שנראים לנו נכונים פדגוגית ועשויים למזער במידה מסוימת את הנזק.

אודי בהט: אני מודה שזה לא במידה רבה, אבל עשינו כמיטב יכולתנו בהיבט הזה.

אודי בהט: בהיבטים אחרים זה יותר קשה, אנחנו צריכים לראות את הממשקים עם תכנית החומש האתיופית האחרונה שאושרה, שגם היא פועלת אפרופו כיתות י"א-י"ב.

30095: אתה יודע שתכנית החומש נשארה רק בכותרת והיא לא בוצעה.

אודי בהט: תכנית החומש מתוקצבת במשרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: יש תכניות בתוך המשרד, כמו ביטול הנשירה – לפי החוק שהצעתי ל-12 שנות לימוד חובה - והמשאבים לשם כך הם בין 40 ל-50 מיליון שקל תוספתיים.

מיכאל מלכיאור: ברור שחלק מהיישובים כן מכסים חלק גדול מהאוכלוסיה האתיופית.

אודי בהט: היינו בפגישה עם שרת החינוך בנושא הזה וזה בדיוק הכיוון שהשרה הציעה, דהיינו לבדוק מערכות קיימות בתוך המשרד ולחבר את האוכלוסיה של יוצאי אתיופיה לתוך המנגנונים האלה.

ד"ר נגסט מנגשה: פרויקט הסיוע ללימודים והכנה לבגרויות אינו רק ארבע שעות.

ד"ר נגסט מנגשה: בנוסף לזה יש סיוע אמוציונלי רגשי, פעילויות חברתיות, הכנה לצה"ל ומגשרים חינוכיים-חברתיים שנותנים מענה לאותם נערים.

ד"ר נגסט מנגשה: נכון שניתנות לילדים האלה ארבע שעות לימודיות, אבל מעבר לזה יש פעילויות חברתיות שמחזקות את התלמידים, משחררות אותם מלחצים חברתיים וכלכליים.

ד"ר נגסט מנגשה: זה נותן גיבוי גדול לאותם ילדים.

דוד יאסו: אנחנו במשרד הקליטה, כמשרד מתכלל של האוצר ומשרד החינוך, מכינים את כל ההסכמים ומעבירים את התקציב.

דוד יאסו: משרד הקליטה עומד בהתחייבות ל-3 מיליון כפי שהיה בשנים עברו.

מיכאל מלכיאור: אבל אתם לא מוסיפים כלום על המצב הנוכחי.

דוד יאסו: אין שינוי מבחינתנו, כי גם תקציב משרד הקליטה קוצץ.

דוד יאסו: כרגע אין כוונה להוסיף תקציב לפרויקט.

מיכאל מלכיאור: כלומר, לא ממש אכפת לכם מזה.

דוד יאסו: זה לא נכון שלא אכפת לנו, אכפת לנו מאוד.

דוד יאסו: התכנית הזאת מאוד-מאוד חשובה.

מיכאל מלכיאור: זו לא אחריות פרטית שלכם, אבל אני מזכיר לכם – משום מה משרד האוצר החליט לא להגיע דווקא לישיבה זו – שיש התחייבות שלטונית גם כלפי יהדות העולם וגם כלפי העולים על סכומים לגמרי אחרים.

מיכאל מלכיאור: אני מבין שמתוך התקציב שלך אתה לא יכול לתת יותר, אבל עכשיו אתם יושבים בדיוני תקציב לשנה הקרובה, יש לכם בכלל דרישה כלפי האוצר וראש הממשלה שייתנו את ה-6 מיליון דולר שהתחייבו להם ועכשיו חסרים לתכנית?

מיכאל מלכיאור: יש לכם דרישה כזאת או שזה בכלל לא אכפת לכם?

דוד יאסו: נכון לעכשיו אין לנו דרישה כזאת, כי התכנית שאני מכיר מדברת על 3 מיליון שקלים ממשרד הקליטה, 3 מיליון שקלים ממשרד החינוך ו-3 מיליון ממשרד האוצר, סך הכל 9 מיליון.

דוד יאסו: אנחנו פועלים כבר שלוש לפי ההחלטה על תקציב ממשלתי של 9 מיליון.

מיכאל מלכיאור: מה שהיה בשנתיים האחרונות היה בגלל שידעו שיהדות העולם מביאה את הכסף.

מיכאל מלכיאור: עכשיו יש מצב אחר, יהדות העולם לא מעבירה את הכסף.

מיכאל מלכיאור: יש מצב חירום, התכנית שכולם מברכים עליה, כולם חושבים שהיא נחוצה, כולם יודעים מה תהיינה התוצאות אם זה לא יהיה, עומדת בסכנה ולכן אי אפשר להתנהל כתמול-שלשום.

מיכאל מלכיאור: אי אפשר לומר שכך היה בשנה שעברה ולכן זה יימשך כך.

מיכאל מלכיאור: נכון, כך זה היה בשנה שעברה, כאשר היה Sugar Daddy שהיה מוכן לשלם את החשבון.

מיכאל מלכיאור: עכשיו זה נופל על הממשלה, על מדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: אז הברירה עכשיו היא בין לתת לתכנית ליפול לבין להמשיך ולכן אי אפשר לומר שבשנה שעברה זה היה כך.

מיכאל מלכיאור: לפחות אתם צריכים להעלות את הדרישה כלפי הממשלה.

מיכאל מלכיאור: אם אתם לא דורשים אז אל תבואו בתלונות שמתלוננים כלפיכם, כי אתם לא דורשים את זה בכלל.

מיכאל מלכיאור: אני מבין שאי אפשר לקחת מהתקציבים המקוצצים שלכם, אבל יש מצב חירום ואחוז גבוה מהילדים האלה עלולים להיות ברחובות.

מיכאל מלכיאור: במצב חירום לא צריך להתנהל כתמול-שלשום, אלא כפי שמתנהלים במצב חירום.

דוד יאסו: אני יכול להביא את זה בפני הממונים עליי.

מיכאל מלכיאור: יש לכם שר חדש מאוד נמרץ ונראה שמאוד אכפת לו.

מיכאל מלכיאור: תדבר עם השר ואם אתה לא מצליח, אני אדבר איתו.

דוד יאסו: אני אציג את הבקשה הזאת בפני הממונים עליי.

דוד יאסו: כפי שהציג אודי בהט, יש תכנית חומש שפועלת ואי אפשר להתעלם ממנה.

30095: תכנית החומש פועלת?

30095: כמה שנים אתם מתכננים את זה?

מיכאל מלכיאור: אין תכנית חומש.

מיכאל מלכיאור: כשאתה עובד עם תכנית ופתאום המימון משתנה בצורה קיצונית, אי אפשר להמשיך.

מיכאל מלכיאור: הסכום של UJC היה מתוקצב בתכנית החומש?

דוד יאסו: זה בלי שום קשר.

דוד יאסו: תכנית החומש מתייחסת לאוכלוסיה מגיל אפס עד 35 כאשר לנושא החינוך יש נתח מאוד נרחב שמועבר דרך אודי בהט.

דוד יאסו: שאלת מה נעשה מחר בבוקר כאשר כל ילדי הפרויקט הלאומי יצאו החוצה ולכן ציינתי את תכנית החומש.

אודי בהט: ישנו תקציב במשרד החינוך שהוא תקצוב בפועל של תכנית החומש ל-2008.

אודי בהט: במשרד החינוך הכסף הזה מיועד לכמה תחומים, שהם תחומי תכנית החומש ולא הפרויקט הלאומי.

אודי בהט: בתוך אחד הפרקים האלה יש סכום שעומד לרשות תלמידים בכיתות י"א-י"ב יוצאי אתיופיה.

אודי בהט: אמרתי שאנחנו בוחנים את הממשק הזה בין הסכומים האלה לבין הבעיה שנוצרה בפרויקט הלאומי, כדי לראות אם אפשר לעשות חיבור נכון בעניין הזה ואולי למזער נזקים.

מיכאל מלכיאור: מר נחמן שי, אחד מהדברים שאני טוען כבר הרבה שנים כלפי הפילנתרופיה וגם כלפי ה-UJC – אמרתי את זה בכמה וכמה מפגשים ואולי בגלל זה לא מזמינים אותי יותר – שהפילנתרופיה עושה הרבה פעמים עוול.

מיכאל מלכיאור: אתה נכנס לתחום ובזה אתה פוטר את הממשלה מלעשות את מה שהיא צריכה לעשות, ואחר כך, כשזה לא טוב לתורמים, אתה נסוג ואתה משאיר שם חלל שהוא אולי יותר גרוע אם לא היית נכנס לתחום מלכתחילה.

מיכאל מלכיאור: לדעתי זו פילנתרופיה לא חכמה, לא נכונה.

מיכאל מלכיאור: יש מעט מאוד פרויקטים כמו העלאת ביתא ישראל.

מיכאל מלכיאור: זה אחד הדברים הנחוצים ביותר וכל יהודי העולם מבינים את זה ולכן יש גם לחץ גדול על ממשלת ישראל לא להשאיר מאחור את היהודים שנשארו שם.

מיכאל מלכיאור: זה באמת לחץ מוצדק, אבל אחר כך לא יכולים להשאיר את החלל הזה.

מיכאל מלכיאור: זה מה שנוצר במקרה הזה.

מיכאל מלכיאור: השאלה היא אם אי אפשר לעשות משהו.

מיכאל מלכיאור: אני מדבר גם על הרמה הפילוסופית הכללית – אתה מכיר את עמדתי בנושא הזה לא מאתמול – וגם על הדוגמה הפרטנית, כדי לפתור את המשבר הנוכחי.

מיכאל מלכיאור: אני יודע כמה אתה מעריך את התכנית הזאת ולכן אני מרשה לעצמי לשאול אותך את זה.

12961: יש שאלה פילוסופית כמעט אם נכון לתמוך בפרויקט הזה כשאתה לא יודע משנה לשנה מה ההיקף שלו, ואז באמת נוצר הקושי שאולי, כשהוא מצטמצם, יישארו נערים או תחומים מקופחים.

12961: זו היתה האלטרנטיבה לפני שלוש שנים כשהחלטנו להגדיל את הפרויקט וידענו שכשההגדלה תיפסק ייווצר בדיוק מה שקורה כאן עכשיו.

12961: כשהכסף היה זמין העדפנו להגדיל ולקוות ולצפות שיקרו שני דברים: 1.

12961: שממשלת ישראל תעמוד בהתחייבות המקורית שלה של 50%, מה שהיא לא עמדה בו מהרגע הראשון.

מיכאל מלכיאור: אבל לא עמדתם על כך שהיא תקיים את התחייבותה.

12961: זה לא נכון, עמדנו על זה.

12961: צריך להזכיר קודם כל את האמת הפשוטה: אילולי UJC גם המעט לא היה נעשה.

12961: אילולי UJC דוחף מהרגע הראשון את ממשלת ישראל, בעשרות פגישות, אפילו לעמוד ב-2 מיליון דולר האלה, גם זה לא היה.

12961: גם הסכום הזה הושג בלחץ שלנו.

12961: היום אנחנו דורשים מהם להגדיל את זה בהתאם לפרופורציה שאנחנו מציעים כי אנחנו רוצים להמשיך בפרויקט הזה בכל האילוצים הקיימים.

12961: שמנו על השולחן הזה ועל שולחנות אחרים הצעה לפרויקט לאומי אתיופי של 10 מיליון דולר לכל שנה משלוש השנים הקרובות.

12961: בהצעה החדשה אנחנו תובעים מהממשלה להעמיד 5 מיליון דולר ואנחנו נעמיד 5 מיליון דולר וזו תהיה מסגרת התקציב.

12961: זה לא יענה על כל הדרישות, אבל לפחות זה ייצב את הפרויקט הזה שבשנים האחרונות התנועע, עלה וירד.

מיכאל מלכיאור: זה עלה ועכשיו זה יורד.

12961: אנחנו נעמיד 5 מיליון דולר, אבל אנחנו תובעים מהממשלה להגדיל במקביל ל-5 מיליון דולר.

מיכאל מלכיאור: כמה נתתם בשנה שעברה?

12961: כ-14 מיליון דולר.

מיכאל מלכיאור: אתם רוצים להוריד מ-14 ל-5?

12961: אין לנו מקור אחר.

12961: השנה צמצמנו את כל תכניות החירום שלנו.

12961: אני צריך להזכיר שבשנת 2006, כתוצאה ממצב החירום, UJC אסף 350 מיליון דולר ונתן לעשרות ואולי למאות תכניות באמצעות הסוכנות והג'וינט.

12961: כל התכניות האלה הסתיימו השנה.

12961: הכאב הזה הוא כאב משותף להרבה אנשים בצפון ובדרום.

מיכאל מלכיאור: זה לא אותו דבר.

מיכאל מלכיאור: כשאתה נכנס לצפון במצב חירום, אתה עושה עניין נקודתי ומסיים בזה.

מיכאל מלכיאור: מה שאתה אומר רק מחזק את עמדתי - זו פשוט לא דרך נכונה לעשות פילנתרופיה.

12961: זו שאלה שראויה לדיון נפרד, אם נכון לפתוח תכנית כשאין לך עתודות מלאות לעשר-עשרים שנה קדימה.

מיכאל מלכיאור: אני גם מזכיר לך, מעבר לכל ההשגות שלי לגבי התנהלות הממשלה, שהיתה גם התחייבות של יהדות צפון אמריקה ל-330 מיליון דולר במשך עשר שנים.

12961: אם הממשלה תגיע ל-33 מיליון, אני אומר לך ש-UJC יגיע אף הוא לסכום הזה.

12961: זה לרגע לא עמד על סדר היום, אפילו לרגע הממשלה לא התכוונה לעמוד מאחורי ההתחייבות שלה.

12961: דחו אותנו בלעג כשבאנו למנכ"ל משרד ראש הממשלה וביקשנו ממנו להתחיל לממן.

12961: שאלו אותנו מאיזה כוכב ירדנו.

12961: היה ברור שהם לא מתכוונים לזה.

12961: הלכנו לשני השרים – גם שר הקליטה וגם שרת החינוך – ומצאנו הרבה רצון טוב.

12961: המפתח הוא בידי האוצר.

מיכאל מלכיאור: לכן אין כאן את הנציגים שלהם.

יהודית גידלי: הם הודיעו שהם לא קיצצו בכסף ואין להם יותר מה לתת.

12961: שני השרים אמרו שאם משרד האוצר ייתן שליש מהסכום החדש, גם הם ייתנו.

12961: כלומר, משרד האוצר צריך להסכים שמשרד הקליטה ומשרד החינוך יגדילו את החלקים שלהם.

מיכאל מלכיאור: זה הכי קל לומר את זה.

מיכאל מלכיאור: זה אומר שהשרים לא מוכנים לראות אצלם קיצוצים לצורך הדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: זה שיש רצון טוב שלהם שמישהו אחר ישלם, זה לא חוכמה גדולה.

מיכאל מלכיאור: לכולם יש רצון טוב שמישהו אחר ישלם.

12961: אנחנו נעשה כל מאמץ להגדיל את החלק שלנו ולשמור ככל האפשר על המסגרת.

מיכאל מלכיאור: איזו מסגרת?

12961: הכי גדולה שאפשר, שכן כרגע היא לא קיימת.

12961: אנחנו מקיימים עכשיו מסע התרמות מיוחד בארצות הברית לנושא של הפרויקט הלאומי האתיופי.

12961: דרך אגב, יש לנו עוד שותפים.

12961: העולם היהודי לא מתחיל ונגמר באמריקה.

12961: יש עוד שותפים שאנחנו לא מקבלים מהם את מה שצריך.

12961: אנחנו נוסעים לקהילות ומנסים לשכנע אותם להגדיל את התרומות שלהם לפרויקט הלאומי האתיופי.

12961: זה גם נוגע למצב התרומות בכלל שהוא בעייתי.

12961: בכל מקרה אנחנו מגויסים לעניין הזה ומחויבים לו ומתכוונים לשמור אותו.

מיכאל מלכיאור: מעבר לסוגיה של הקיצוץ יש גם את שער הדולר הנמוך.

12961: נכון ותוסיף לזה את המשבר הכלכלי בארצות הברית.

12961: אנחנו מתכוונים להמשיך, אבל אנחנו זקוקים לכך שהשותפים שלנו ילכו איתנו, כי לא נוכל להרחיב ולהגדיל כשהממשלה נשארת במקום שהיא נמצאת בו.

מורן אסייה: האם יש לכם מענה לבעיה של סגירת המרכזים בפרויקטים?

מורן אסייה: המרכז שאני פועלת בו עומד להיסגר ב-1 בספטמבר ואף הוציאו מכתבי פיטורים לעובדים.

מורן אסייה: האם יש לכם תשובה לזה?

מיכאל מלכיאור: כל הישיבה הזאת היא ניסיון לשאול את השאלה הזאת.

מיכאל מלכיאור: השאלה בהחלט מוצדקת.

שלומי מויאל: יש כאן נקודה שבכלל לא התייחסתם אליה - כל מה שקשור למעורבות התקציבית של הרשויות המקומיות.

שלומי מויאל: אם סכום מכובד ניתן ומוקצה להפעלת מרכז, אין שום סיבה שבעולם שהרשות המקומית, עם כל הקשיים שלה, לא תהיה שותפה פעילה בהפעלת המרכזים האלה.

שלומי מויאל: אי אפשר לסמוך רק על האוצר ועל כספי פילנתרופיה אם אנחנו לא רואים כמשאב עירוני-יישובי שהרשות עצמה מחויבת אליו, גם אחרי מספר שנים כשהתקציבים נגמרים.

שלומי מויאל: זאת נקודה שצריך להתייחס אליה.

נח מנטסנוט: אני אשתדל להיות פחות אמוציונלי ויותר הגיוני.

נח מנטסנוט: יושבים פה עובדים של הפרויקט הלאומי וגם גופים מפעילים ומהללים את התכנית הזאת, אבל בסופו של דבר אין שום החלטה בנושא הזה.

נח מנטסנוט: נוצרה כאן פלטפורמה מאוד מתאימה לקהילה ולצורכים את התכנית הזאת.

נח מנטסנוט: בסופו של דבר נצטער עליה בעוד מספר שנים.

נח מנטסנוט: מה שנעשה הוא כפשע.

נח מנטסנוט: זו תכנית מצוינת והלוואי שיכולנו לתת אותה לכל 16,000 הנערים האתיופיים.

שלמה רוקח: עיריית נתניה קלטה את המספר הגדול ביותר של אוכלוסיית יוצאי אתיופיה בישראל.

שלמה רוקח: יש לנו כ-1,000 ילדים יוצאי אתיופיה שנהנים מהפרויקט הלאומי.

שלמה רוקח: אני רוצה לומר אמירה ברורה וחד-משמעית: הפרויקט הלאומי אכן עושה שינוי במערכת החינוך והוא חלק מרכזי בעשייה החינוכית.

מיכאל מלכיאור: כמה ילדים מתוך ה-1,000 הללו יישארו בשנה הבאה בתכנית?

ד"ר נגסט מנגשה: 637 ילדים.

שלמה רוקח: מתכוונים לקצץ משמעותית.

שלמה רוקח: חשוב לומר שזה לא רק בפרויקט הלאומי.

מיכאל מלכיאור: העירייה תורמת לפרויקט?

שלמה רוקח: העירייה משקיעה מכספי הרשות כספים רבים ומשמעותיים וזה בנוסף להיעדר יכולת לגבות כספים של ארנונה וכו'.

שלמה רוקח: הקיצוץ לא קורה רק בפרויקט הלאומי.

שלמה רוקח: זה קורה לנו עם פרויקט "עתידים" ועוד פרויקטים רבים שלאחר פרק זמן אנחנו נדרשים לקצץ, כאשר במקביל מדברים על פרויקטים חדשים לאוכלוסיית יוצאי אתיופיה.

שלמה רוקח: אני לא רוצה לחשוב במושגים של חינוך על אי-רצף חינוכי, אל אי-השקעה לטווח הארוך.

שלמה רוקח: יש בזה הרבה אבסורד וזה מצריך לעשות חשיבה מחדש.

שלמה רוקח: אני חושב שחייבים להמשיך ולתמוך בפרויקט הלאומי.

שלמה רוקח: התוצאות של הפרויקט ברורות וגם הצפי לעתיד מאוד מעודד.

שלמה רוקח: יהיה זה עוול ופשע להפסיק את הפרויקט.

דני קסהון: הייחודיות של הפרויקט הלאומי היא בכך שהשותפים האמיתיים לפרויקט היא הקהילה עצמה.

דני קסהון: במסגרת העצמת הקהילה ההורים שותפים למהלך וכן העובדים האקדמאיים שדוחפים את הילדים וההורים, כדי שהפרויקט הזה יצליח.

דני קסהון: עובדה היא שהפרויקט הביא להצלחה של 70%-80%.

דני קסהון: הפסקת הפרויקט הזה היום תהווה פגיעה מאוד קשה בקהילה.

דני קסהון: הגיע הזמן שהמדינה תיקח אחריות ותיתן מענה.

ניבה חסון: באשר להישגים - חשוב לומר שההישגים הם הרבה יותר גבוהים ממה שהוצג פה.

ניבה חסון: בדקנו ילד-ילד - מתוך 299 ילדים בוגרי י"ב בתשס"ז, 73% - 219 ילדים - החזיקו תעודת בגרות ביד.

ניבה חסון: לא פיצחנו את הבגרות האקדמאית, אנחנו עוד קצת נמוכים בזה – אנחנו ב-37% - - -

מיכאל מלכיאור: זה פער עצום.

ניבה חסון: הפער עצום, אבל אני מעריכה שבתשס"ח אנחנו כבר נראה תוצאות אחרות.

ניבה חסון: הפרויקט הזה הוא תהליך.

מיכאל מלכיאור: כמה יהיו בשנה הבאה?

ניבה חסון: גדלנו גם במספר ילדי י"ב.

ניבה חסון: אני מעריכה שלא נרד מ-73%.

מיכאל מלכיאור: כמה ילדים יהיו בפרויקט?

ניבה חסון: בשנה הבאה יהיו 3,000 ילדים בפרויקט שאנחנו מפעילים.

ניבה חסון: חשוב לומר שאנחנו יוצאים לדרך עם פרויקט מקוצץ.

אפרת מקונן: הפרויקט בבית-שמש קיים כבר שלוש שנים.

אפרת מקונן: השוני אצלנו הוא שהפרויקט מתחיל כבר בבית-הספר היסודי, מתוך חשיבה שכשיש בסיס טוב, ההצלחה גדולה יותר.

אפרת מקונן: כאחת שבאה מהקהילה עצמה ורואה אותה יום-יום, אני עדה עד כמה הפרויקט עוזר וחשוב.

אפרת מקונן: כל שיעור שנותנים שווה זהב.

אפרת מקונן: לכן אני חושבת שהקיצוץ הזה יכול להפיל הרבה ילדים, לא רק שלא יגיעו לבגרות, אלא תגרום לילדים צעירים להגיע לרחוב, לפשע.

אפרת מקונן: אני לא אסלח לעצמי ומן הסתם גם הממשלה לא תסלח לעצמה.

ד"ר נגסט מנגשה: בזכות הפרויקט הלאומי הרבה מיוצאי אתיופיה אקדמאים, בוגרי תואר ראשון ושני, שהיו שומרים בקניונים, קיבלו עבודה.

ד"ר נגסט מנגשה: הם שימשו כמודל לחיקוי לילדים וגם נתנו שירותים בתוך הקהילה.

ד"ר נגסט מנגשה: בעקבות הקיצוץ יותר מ-250 עובדים יוצאי אתיופיה, אקדמאים, יפוטרו ממקומות העבודה, חלקם כבר קיבלו מכתבי פיטורים.

ד"ר נגסט מנגשה: מדיווחי המשטרה ניתן ללמוד שאנחנו צמצמנו את רמת הפשיעה בקרב ילדים יוצאי אתיופיה שהיו מסתובבים בשעות הערב ברחובות ובקניונים.

ד"ר נגסט מנגשה: חשוב להזכיר שבעקבות התכנית יש ירידה משמעותית במספר הנושרים מבתי-הספר.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לסכם.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לשבח ולהלל ולפאר את התכנית, את הישגי התכנית.

מיכאל מלכיאור: לפי כל העדויות ששמענו, אין ספק שיש פה תכנית שפוגעת בדיוק איפה שצריך – העצמה של כל ילד וילד, עם תוצאות מאוד יפות.

מיכאל מלכיאור: ההשלכות של הדבר הזה ברורות גם לגבי פיתוח הילדים, גם לגבי קליטת כל הקהילה וגם המשמעות לכלל החברה הישראלית.

מיכאל מלכיאור: נראה לי שזה פשע – "פשע" היא מילה קלה בהקשר הזה – ללכת ולהרוס תכנית כזאת או אפילו רק לצמצם אותה.

מיכאל מלכיאור: זה הרס מוחלט, מה גם שאנחנו יודעים מראש את התוצאות.

מיכאל מלכיאור: לא מדובר רק בפיטורי 250 אקדמאים, אלא 3,500 ילדים שיגיעו לרחוב ועוד 3,500 ילדים אחרים שלא יגיעו לתעודת בגרות.

מיכאל מלכיאור: אחר כך יצטרכו להוסיף תקנים במשטרה, להגדיל את מספר המקומות בשירות בתי-הסוהר ולהגדיל את תקציבי הרווחה.

מיכאל מלכיאור: זה ממש פשע ולכן אני תובע מהממשלה לשנות את מדיניותה.

מיכאל מלכיאור: זה לא עניין של משרד החינוך, כי אנחנו יודעים את המצוקות התקציביות של המשרד.

מיכאל מלכיאור: יש בכל זאת ממשלה בישראל וכל השרים חלק מאותה ממשלה.

מיכאל מלכיאור: אני קורא לממשלה - ואנחנו גם נפעיל את כל הכנסת בעניין הזה – לעמוד בהתחייבותה.

מיכאל מלכיאור: יש התחייבות של הממשלה ויש לה אחריות.

מיכאל מלכיאור: אי-עמידה בהתחייבות הבסיסית, היא פשע לאומי.

מיכאל מלכיאור: סליחה שאני אומר את זה במילים כל כך חריפות.

מיכאל מלכיאור: זה פשע כלפי העלייה.

מיכאל מלכיאור: אחר כך הממשלה מספרת לנו שלא רוצים להביא את שאר העולים, כי אנחנו משקיעים את כל המאמצים הנוספים בעולים שכבר עלו.

מיכאל מלכיאור: זה חוכא ואיטלולא – לא עושים לא את זה ולא את זה.

מיכאל מלכיאור: פעם היינו מדינה ציונית והציונות היתה בבסיס.

מיכאל מלכיאור: אני אכתוב את זה לשר האוצר ולראש הממשלה ואני גם אדבר עם שר הקליטה בעניין.

מיכאל מלכיאור: יש שר קליטה חדש, נמרץ, הוא רוצה גם להראות שהוא יכול לעשות דבר משמעותי למען הקליטה.

מיכאל מלכיאור: אני קורא לשר הקליטה לקחת אחריות על קליטת העולים.

מיכאל מלכיאור: אי אפשר לתת לתכנית הזאת ליפול.

מיכאל מלכיאור: אני אהיה במגע גם עם הגורמים השונים, כדי לנסות להפעיל לחץ.

מיכאל מלכיאור: לוועדה אין סמכות חקיקתית, אבל להפתעתי הרבה פעמים דווקא שומעים להמלצות שלנו.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לקרוא מפה, מהכנסת, ליהדות ארצות הברית ולשאר יהדות העולם להמשיך בתכנית.

מיכאל מלכיאור: גם אם ההסכמים דרשו מהממשלה להקציב את מה שהיא צריכה, צריך להבין שהממשלה משקיעה הרבה מאוד כספים בהבאת היהודים ובקליטתם.

מיכאל מלכיאור: יהדות ארצות הברית לא יכולה להשאיר אותנו עם חלל כזה אחרי שהיא עשתה דבר כל כך יפה בשנתיים האחרונות.

מיכאל מלכיאור: אי אפשר להשאיר אותנו עם החלל הזה.

מיכאל מלכיאור: זו תהיה נפילה של כל המחויבות והאחריות ההדדית בין יהדות העולם לבין מדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: אני יודע כמה הנושא הזה מרכזי ליהודי העולם ויהדות ארצות הברית בפרט, ולכן אני קורא למצוא את כל האמצעים, לא רק כדי להגיע ל-5 מיליון, אלא כדי להגיע לסכומים שהיו בשנתיים האחרונות לתכנית הספציפית הזאת.

מיכאל מלכיאור: זו תכנית לאומית, היא של כלל העם היהודי.

מיכאל מלכיאור: אני מוכן לתרום את מה שאני יכול לתרום במגעים עם ראשי יהדות ארצות הברית.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש מהשליח הנאמן, נחמן שי, להעביר את הדברים כמו שהם, מכל הלב.

מיכאל מלכיאור: אנחנו יודעים שהם יכולים לומר שממשלת ישראל לא עשתה את מה שהיתה צריכה לעשות והם יהיו צודקים במאה אחוז, אבל להיות צודקים לא פותר בעיות.

מיכאל מלכיאור: לכן אני ממש קורא לנסות להגדיל את הסכומים, כדי להתקרב לסכומים שצריכים כדי להפעיל את התכנית הזאת.

מיכאל מלכיאור: אחר כך נצטרך לבוא ליהדות ארצות הברית ולנדבנים אחרים לשלם פי עשרה אם לא יעשו את התכנית.

מיכאל מלכיאור: הדברים ידועים ומגובים במחקרים ולכן זאת המסקנה.

מיכאל מלכיאור: אני מודה לכולכם על השתתפות ערה בישיבה.

מיכאל מלכיאור: אני מקווה שנוכל להביא בשורה בעקבות הדיון הזה.

ד"ר נגסט מנגשה: תודה רבה על ההיענות.

מיכאל מלכיאור: אני מודה לכולם, הישיבה נעולה.