ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 884, 2008-08-17 12:30

אבישי ברוורמן: אנחנו מתחילים את הישיבה, גם הנהלת רשות השידור והעובדים נמצאים כאן, ומספר חברי כנסת מכובדים נמצאים כאן.

אבישי ברוורמן: הקצרנית איננה ולכן אני מבקש שכל אחד יזהה את עצמו לפני שהוא מדבר, בגלל שהקצרנית איננה.

אבישי ברוורמן: או.

אבישי ברוורמן: קי אנחנו חוזרים לנושא שעל הפרק, למשבר ברשות השידור.

אבישי ברוורמן: הישיבה האחרונה הייתה לפני כשבועיים, ב-30 ביולי.

אבישי ברוורמן: פנינו למשרד האוצר בבקשה שיתנו את תשלומי הביניים.

אבישי ברוורמן: הבנו גם מהיושב ראש וגם מהמנכ"ל שיושב כאן וגם מנציגי העובדים שהעסק מתקרב, יש אווירה לקראת סיום.

אבישי ברוורמן: הפנייה שלנו הייתה למשרד האוצר להעביר את הסכום, כמדומני – כמה זה היה?

חיים אורון: 30 מיליון שקל.

אבישי ברוורמן: 30 מיליון שקל לתשלומי ביניים.

חיים אורון: אז רצינו 40, עכשיו שלושים.

אבישי ברוורמן: לתשלומי ביניים למשכורות כדי לסיים את זה ברוח טובה, כי לעיתים אני יודע – תמיד משא ומתן לקראת הסוף מעצימים את המשבר.

אבישי ברוורמן: אבל לפעמים זו טעות גורלית, כי אז זה מעכיר את היחסים.

אבישי ברוורמן: וכדי לגמור את זה, וזאת ההמלצה של ועדת הכספים, ביקשנו את הדיווח.

אבישי ברוורמן: אני מציע שאת הדיווח הזה אנחנו נתחיל, אני חושב, דווקא מהאוצר, אולי זה המקום הראשון להתחיל בו.

ברק שטרוזברג: אני דווקא מציע – שמי ברק שטרוזברג, סגן הממונה על השכר באוצר.

אבישי ברוורמן: אתה מציע שנפתח עם ההנהלה?

ברק שטרוזברג: אני מציע שרשות השידור תעדכן מה הסטאטוס, מה תשלומי המשכורות ואיפה הם עומדים.

ברק שטרוזברג: ואז אני אעדכן.

אבישי ברוורמן: בבקשה, מנכ"ל רשות השידור, מוטי שקלאר.

מוטי שקלאר: אני אסקור, ברשותכם, סקירה קצרה איפה אנחנו עומדים מול העובדים, איפה אנחנו עומדים מול האוצר ומה מצבנו התזרימי, כי בלעדי שיפור העניין הזה יהיה מאוד קשה להתקדם.

מוטי שקלאר: עכשיו בכל מה שקשור לעובדים אני חושב שיש התקדמות ניכרת, יש הסכמה על מספר העובדים והיקף הפרישה, גם מהמקומות המסוימים, אם היו מחלוקות כמה עובדים מתוך התחום - - -

יעקב ליצמן: גם סוגי עובדים?

מוטי שקלאר: כן.

מוטי שקלאר: לא שמית, אבל בעיקרון כן, הגענו לסיכום בעניין.

מוטי שקלאר: מדובר על 700 עובדים, אנחנו יודעים בדיוק מהיכן, פחות או יותר.

מוטי שקלאר: גם בכל מה שנוגע לתנאי הפרישה יש הסכמה.

מוטי שקלאר: תנאי השכר – אני חושב שברק אחרי זה יעדכן, יש התקדמות ניכרת.

מוטי שקלאר: דבר חשוב לא פחות מבחינתנו, דרכי העבודה העתידיים.

מוטי שקלאר: דבר שבעינינו מאוד משמעותי איך להפעיל את העובדים בצורה יעילה וכל מה שכרוך ונגזר מכך, גם בזה יש התקדמות ניכרת.

מוטי שקלאר: בכל מה שנוגע לאוצר, גם אתם - בכל מה שקשור לממונה על השכר, פה מותר לי להגיד מילה טובה לברק, הוא עושה עבודה מצוינת, עם רצון עצום, עם מאמץ כביר ואני לא יודע אם היינו מגיעים לאן שהגענו אלמלא מעורבותו של ברק.

אבישי ברוורמן: יש לנו עוד אנשים בשם ברק שעושים תפקידים אחרים.

קריאה: אובאמה.

קריאה: קצת חוש הומור אנחנו לא יכולים?

ראובן ריבלין: בעניין הברקים אין לנו חוש הומור.

מוטי שקלאר: ידוע, האוצר על אגפיו השונים וגם כל מה שקשור עם אגף התקציבים, גם איתם יש התקדמות מאוד משמעותית.

מוטי שקלאר: נשארו רק מספר נקודות שבעינינו הן מחלוקות עקרוניות.

מוטי שקלאר: אני אגיד את זה ככותרת – נראה לנו שבתחום השידורים חייבים לשמור על אוטונומיה.

מוטי שקלאר: יש מספר נקודות בעייתיות מול אגף התקציבים - - -

יעקב ליצמן: לא אמרת איפה אתם עומדים עם העובדים.

יעקב ליצמן: אמרת בכל יש התקדמות, איפה לא?

מוטי שקלאר: עוד לא הסתיים המשא ומתן שקשור לתנאי השכר העתידיים.

מוטי שקלאר: כלומר יש התקדמות ניכרת ואני מניח שברק אחרי זה, הוא מנהל את המשא ומתן, הוא יפרט בעניין.

מוטי שקלאר: סיכמנו, כמו שאמרתי, את היקף הפרישה.

מוטי שקלאר: זה סגור.

מוטי שקלאר: תנאי הפרישה גם הם הוסדרו.

מוטי שקלאר: כפי שידוע וגם דובר על זה לא מעט, זה תנאי מע"ץ לצורך העניין.

מוטי שקלאר: מול האוצר, בכל מה שקשור לאגף התקציבים, אמרתי: נשארו לנו מספר מחלוקות בתכנית העסקית.

מוטי שקלאר: עיקר הוויכוח על ההיקף התקציבי שמיועד לתוכן.

מוטי שקלאר: נדמה להם שעם היקף מסוים אפשר לייצר טלוויזיה ראויה.

מוטי שקלאר: אנחנו חושבים אחרת.

מוטי שקלאר: אחרי מערך הציפיות, עם כל מה שקשור לרפורמה, אם בסופו של דבר לא - - -

ראובן ריבלין: כשאתם מדברים על המבנה אתם מדברים גם על תוכן?

ברק שטרוזברג: על תקציבים.

מוטי שקלאר: על תקציבים.

ראובן ריבלין: מה פירוש תקציבים?

ראובן ריבלין: מועצת רשות השידור צריכה להחליט על התקציבים.

ברק שטרוזברג: לא, אם זה 700 או 800 או 600 מיליון שקל.

מוטי שקלאר: התכנית העסקית כוללת החל מתשתיות, עבור לשכר ועבור לתוכן.

מוטי שקלאר: כלומר האוצר דורש לראות את התכנית העסקית לפני שהוא נותן את הסיוע.

מוטי שקלאר: אפשר להסכים או לא להסכים.

ראובן ריבלין: בסדר, אבל אם אתה נכנס לתוכן זה דבר שהוא - - -

מוטי שקלאר: לא, האוצר כן אומר.

ראובן ריבלין: הוא רוצה לראות כמה מהתקציב הולך על תוכן.

מוטי שקלאר: על זה יש לנו ויכוח עם האוצר, אני מקווה שנגיע איתם להסכמה בנושא הזה.

מוטי שקלאר: המרחק לא גדול מידי.

ראובן ריבלין: הם לא שואלים גם מה התוכן?

ראובן ריבלין: כי יכול להיות שבאמת הם מעדיפים פחות תקציב מתוכן.

מוטי שקלאר: ברוך השם - - -

חיים אורון: לפי דעתי הפוך, יותר תקציב מתוכן.

ראובן ריבלין: או כך או כך, זאת התערבות מפורשת בתוכן.

ראובן ריבלין: זה דבר שהוא – למרות ההערה.

ראובן ריבלין: טוב, בסדר.

מוטי שקלאר: את המסגרת הם צריכים לתת.

ראובן ריבלין: את המסגרת, כן.

ראובן ריבלין: המבנה, המבנה התקציבי.

ניסן סלומינסקי: אין לזה גבול.

מוטי שקלאר: אני רק אומר, במאמר מוסגר: לצערי לא תמיד יש סנכרון בין האגפים השונים באוצר.

מוטי שקלאר: כי, אפרופו אם מדברים על האוצר, למשל, למה יש ויכוח באשר לסיוע לכל הרפורמה, והגענו לסיכום עם אגף התקציבים והגענו לסיכום עם כל הגורמים האחרים?

מוטי שקלאר: לצערי, אגף החשב כמו שקוראים לזה, החשבות הכללית, שם יש מחלוקת.

מוטי שקלאר: אין לי מחלוקת עם שוקי, החשב הכללי, אלא אנשים שנמצאים מתחתיו, להערכתי, שוכחים שבאוצר צריך לעבוד בצורה מסונכרנת ולא יכול להיות שאני סוגר משהו עם אגף התקציבים ויבוא אחרי זה אגף אחר ויגיע לסיכום לא מקובל עלינו.

מוטי שקלאר: זו רק הערה וכדאי שנדע על כך.

אבישי ברוורמן: פה אחד לאוצר.

אבישי ברוורמן: כן.

מוטי שקלאר: בקיצור, אנחנו במידה רבה הגענו כבר אל השוקת.

אבישי ברוורמן: הגעתם אל?

מוטי שקלאר: לשוקת.

מוטי שקלאר: והחשש הגדול שלי - - -

ניסן סלומינסקי: יש מים?

מוטי שקלאר: יש מים.

מוטי שקלאר: כן.

מוטי שקלאר: יש סוס שמוכן לבוא ולשתות.

אבישי ברוורמן: הסוס מוכן להמשיך לסחוב.

מוטי שקלאר: כן, אבל בסחיבה האחרונה, כדי להביא אותו מול הדברים הבאים של לסגור את התכנית העסקית.

מוטי שקלאר: לסגור את הפן המשפטי, להגיע להלוואות מהבנקים.

מוטי שקלאר: אחרי שיהיה לנו הסכם הבנקים יוכלו לתת הלוואות, יש כברת דרך.

מוטי שקלאר: בהנחה האופטימית– ברק אחרי זה יפרט אם ירצה – שבספט

מוטי שקלאר: מבר או בסוף ספטמבר אנחנו, אני מקווה, נמצא את עצמנו עם טיוטות.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת: לראש השנה טיוטה.

מוטי שקלאר: כן, זו השאיפה שלנו.

מוטי שקלאר: השאלה מה קורה עד אז.

מוטי שקלאר: מה שקרה בינתיים, מאז הישיבה האחרונה לישיבה הנוכחית, בית הדין לעבודה התערב.

מוטי שקלאר: בית הדין לעבודה קבע נחרצות שרשות השידור חייבת לשלם את השכר בעדיפות ראשונה, מעל כל דבר אחר.

מוטי שקלאר: מעל תוכן, מעל תשלום לספקים וכן הלאה.

מוטי שקלאר: זה אומר שמעכשיו את הכסף המועט שיש לנו צריך לתת למשכורות.

מוטי שקלאר: זה אומר שלא ניתן לספקים.

מוטי שקלאר: החשש הגדול שלי הוא שלא נקבל מימון ביניים, התרחיש האימתני בעיני הוא להגיע לכונס לצורך העניין.

מוטי שקלאר: אם נרצה או לא נרצה נאבד שליטה ונמצא את עצמנו מול כונס.

מוטי שקלאר: כי יבוא בזק ויבוא הספקים האחרים ויגידו: רבותיי הנכבדים, אותנו לא מעניין.

מוטי שקלאר: כל עוד שחשבנו שאתם יכולים לשקלל בין השכר לבין הספקים אנחנו עם סבלנות רבה - - -

אבישי ברוורמן: זה 30 מיליון שקל לתשלום ביניים למשכורות, שפותר את הבעיה הזאת.

מוטי שקלאר: בדיוק.

מוטי שקלאר: אני לא מדבר על ההיבט המוראלי שלקראת החגים לא מקבלים שכר וכן הלאה.

מוטי שקלאר: אגב, גם הכסף הקיים לא ברור שיספיק לשכר, זה במאמר מוסגר.

מוטי שקלאר: אני אומר כרגע, נכון לעכשיו, הספקים עלולים לבוא.

מוטי שקלאר: ואחרי הפסיקה של בית דין לעבודה אין לי בכלל אלטרנטיבה, חייבים לשלם.

מוטי שקלאר: החשש הגדול שלי מהמדרון החלקלק הזה הוא, שאף אחד לא יודע אם הוא ייעצר.

מוטי שקלאר: הוא בעיני מאוד מוחשי היום.

ראובן ריבלין: מי ביקש את הצו מבית הדין לעבודה?

אורית נוקד: העובדים, בוודאי.

אורית נוקד: לא?

מוטי שקלאר: הוועדים.

ראובן ריבלין: מה יהיה אם האוצר עכשיו לא ייתן כסף?

ראובן ריבלין: הוא אומר: אין בעיה תיקחו ותנו להם כסף.

ראובן ריבלין: מה יהיה אם עכשיו האוצר יבוא ויאמר אין כסף?

ראובן ריבלין: בתקופה שבה אנחנו מנסים למצוא פיתרון לא טוב שהולכים לבתי משפט, זה גם כן צריך להסביר לעובדים, עם כל הרצון שלנו לעזור להם.

אורית נוקד: אבל אין להם ברירה.

יעקב ליצמן: אף אחד לא שומע להם.

ראובן ריבלין: רבותיי, תראו אם המשכורות ימשיכו להשתלם ולא יגיעו לידי איזשהו מצב, והאוצר לא יפתח את ברזיו, לא יהיה למערכת מאיפה לתת את הכסף.

קריאה: במערכת יש סדרי עדיפויות.

ראובן ריבלין: סדרי עדיפויות – תמיד המשכורת.

קריאה: היא העדיפה את הספקים על העובדים.

ראובן ריבלין: ומה אם הספקים לא יתנו?

מוטי שקלאר: תראה, חבר הכנסת ריבלין, זה מאחורינו.

מוטי שקלאר: הם כבר הלכו.

ראובן ריבלין: או.

ראובן ריבלין: קי.

ראובן ריבלין: בסדר.

אבישי ברוורמן: זה כבר קרה.

ראובן ריבלין: בסדר.

מוטי שקלאר: אני רק רוצה להשלים עוד משפט.

קריאה: מה היינו צריכים?

קריאה: לוותר על השכר?

קריאה: אני שואל אם היינו צריכים לוותר על השכר, פשוט להרים ידיים ולהגיד או.

קריאה: קי אל תתנו לנו שכר.

ראובן ריבלין: לא.

קריאה: אז מה היינו צריכים לעשות?

אבישי ברוורמן: אבל הויכוח הוא עקר.

אבישי ברוורמן: זה כבר מאחורינו.

אבישי ברוורמן: בית הדין עבר.

ראובן ריבלין: אפשר להמשיך לעשות כמו שהיה עד היום.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים לעזור לפתור את הבעיה הזאת כדי שתקבלו את התשלומים ואנחנו ממשיכים הלאה.

אבישי ברוורמן: מוטי, אתה מסיים?

מוטי שקלאר: כן, עוד נקודה אחת.

מוטי שקלאר: אני רוצה להבהיר לכולם, אני יודע שיש כאלה שהאישונים שלהם מאד מתרחבים כשהם שומעים כינוס.

מוטי שקלאר: סוף סוף יהיה אפשר לעשות סדר במקום הזה.

מוטי שקלאר: אבל כדאי לזכור, בעיני מוכרחים להימנע מהעניין הזה.

מוטי שקלאר: כי במקרה הזה התשלומים והפיצויים וכן הלאה ייגזרו ממה שסוכם כבר עם האוצר.

מוטי שקלאר: כלומר זה יהיה תנאי מע"ץ עם התשלומים שיגזרו לעובדים.

אבישי ברוורמן: גם מבחינה כלכלית זו תהיה מכה גדולה.

מוטי שקלאר: זו תהיה מכה גדולה, גם מזה אני מציע להיזהר.

אבישי ברוורמן: צריך לגמור.

אבישי ברוורמן: ברק, אתה רוצה להוסיף משהו?

אבישי ברוורמן: ערן, אתה רוצה להוסיף משהו?

אבישי ברוורמן: בקצרה.

ערן הורן: ערן, סמנכ"ל כספים.

ערן הורן: רק להשלים במשפט אחד את המנכ"ל, להדגיש את זה שאנחנו בבעיית עיתוי, אנחנו היום בפיגור לספקים, חובות בפיגור של למעלה מ-20 מיליון שקל.

ערן הורן: התחזית שלנו עד סוף השנה מדברת על זה שזה יצמח ב-60-70 מיליון שקל כי בסוף השנה אין גביית אגרה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה, ברק.

יעקב ליצמן: כמה ביקשתם עכשיו ?

מוטי שקלאר: שלושים.

ערן הורן: שלושים בשביל חודשיים להשלים.

ברק שטרוזברג: רק ביקשתי שתתייחסו לשאלה אם שילמתם משכורת בחודש יולי ואוגוסט, אני מבין שכן.

ברק שטרוזברג: זו הייתה הבקשה.

ערן הורן: שולם השכר, הביגוד וההבראה לא שולמו.

ברק שטרוזברג: אבל השכר שולם.

יעקב ליצמן: כמה כסף זה ביגוד והבראה?

ערן הורן: 9 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: למה לא שולם?

ערן הורן: לא היה.

ערן הורן: אין.

יעקב ליצמן: למה לא ביקשתם את זה מיד?

יעקב ליצמן: הרי ביקשתם - - -

קריאה: ביקשנו והם לא קיבלו כלום.

יעקב ליצמן: רגע, הם ביקשו - - -

חיים אורון: הם ביקשו 40.

יעקב ליצמן: אם אני זוכר טוב, הם ביקשו כסף, ביקשו כאן בישיבה הקודמת שרוצים מקדמה לחשבון כדי לשלם משכורות.

יעקב ליצמן: האם אז ביקשתם גם הבראה וביגוד שמגיעים לפי כל דין?

ערן הורן: בהחלט כן.

יעקב ליצמן: אז למה לא נתנו לכם?

ערן הורן: לא נתנו כלום.

ערן הורן: הסיבה שההבראה והביגוד - - -

חיים אורון: ליצמן, המספרים מסתדרים.

חיים אורון: עשרה מיליון של הביגוד פלוס ה-20 מיליון של הספקים זה ה-30 מיליון שקל שחסרים.

חיים אורון: הם רוצים לגלגל את זה לעוד חודש, עם הפערים הללו.

חיים אורון: הם בכל זאת גובים עכשיו אגרות ועל בסיס זה בנוי הסיפור.

חיים אורון: על חודש וחצי.

יעקב ליצמן: שם עיקול על האגרות.

חיים אורון: אף אחד לא שם בינתיים.

ערן הורן: לא שם, אין.

יעקב ליצמן: בינתיים, או.קי.

יעקב ליצמן: בינתיים שייתן מקדמה.

חיים אורון: אין לו.

ערן הורן: אין, שהאוצר ייתן.

יעקב ליצמן: האוצר אני מדבר.

מוטי שקלאר: על זה מדברים.

אבישי ברוורמן: השיחה הזאת חוזרת על עצמה, רק מדוע לא לתת מקדמה?

אבישי ברוורמן: מה זה יפגע במשא ומתן?

ברק שטרוזברג: טוב, אני קודם כל ברשות

ברק שטרוזברג: כם אתייחס למה קרה בשנה האחרונה בסקירה קצרה, ואיפה אנחנו עומדים היום.

ברק שטרוזברג: המשא ומתן הזה התחיל לפני שנה כשיש שני שולחנות של משא ומתן נפרדים לחלוטין.

ברק שטרוזברג: אחד זה אגודת העיתונאים שהם לא תחת ההסתדרות ואחד של ההסתדרות שהוא שולחן נפרד.

ברק שטרוזברג: זה מסביר את הקושי במשא ומתן כזה כי אלה מחממים את אלה וכל מה שאלה משיגים אלה רוצים יותר, ובמשך תשעה-עשרה חודשים לא הצלחנו לזוז מילימטר.

חיים אורון: אנחנו מכירים את זה, ברק.

ברק שטרוזברג: אני גם שמעתי את מוטי ויש פה אי דיוקים ואני רוצה להעמיד דברים על דיוקם.

חיים אורון: בסדר גמור, רק תבין דבר אחד.

חיים אורון: אני גם חדש פה קצת בוועדת הכספים, הנושא הזה נדון פה ומה שהיה בתשעה ירחי לידה האלה נגמר.

חיים אורון: השאלה היא איך מתקדמים.

ברק שטרוזברג: אני גם אגיד מה אני חושב שצריך לעשות.

חיים אורון: תודה.

ברק שטרוזברג: בחודשיים שלושה האחרונים באמת הייתה איזושהי פריצת דרך, בעיקר בנושא הזה של תנאי הפרישה.

ברק שטרוזברג: עכשיו שנבין: תנאי הפרישה שקיבלו עובדי רשות השידור הם לא מהטובים שיצאו בשוק הציבורי, הם הכי טובים.

קריאה: מע"ץ.

ברק שטרוזברג: זה יותר ממע"ץ.

ברק שטרוזברג: זה תנאי הפרישה הכי טובים שיצאו בשוק הציבורי ולכן הם התרצו.

ברק שטרוזברג: בסדר, הסכמנו על זה.

ברק שטרוזברג: כשמוטי אומר שתנאי הפרישה סוכמו זה לא במאה אחוז נכון, כיוון שיש שלושה מסלולי פרישה: פרישה של פנסיה תקציבית, פרישה של פנסיה צוברת לגמלה מוקדמת והמסלול האחרון, שכולל 200 עובדים, שזה פיצויים ואין בו גמלה, לא סוכם.

ברק שטרוזברג: פה הדרישות הן מכאן ועד להודעה חדשה וצריך לדעת את זה.

ברק שטרוזברג: עכשיו, אני לא יכול להגיד לכם – וזה המסר העיקרי שבאתי להגיד – שסיימנו את המשא ומתן.

ברק שטרוזברג: אני החלט לא חושב שעברנו את נקודת האל חזור, יש פה עוד הרבה עבודה, לא נסכים עם הבה חולאים ותחלואים שקיימים ברשות השידור שאפשר אפילו לקרוא להם אנרכיה ביחסי העבודה.

ברק שטרוזברג: אנחנו מוכנים – אנחנו זה משרד האוצר – מוכנים ללכת לסיוע ולרפורמה בהינתן שהדבר הזה יתוקן.

ברק שטרוזברג: יש פה עמידה של העיתונאים ושל ההסתדרות על הרבה מאוד דברים שאם אשים אותם פה על השולחן הזה – ואני לא רוצה להיכנס לזה, בשביל לא לפתוח את זה.

אבישי ברוורמן: מה עם מקדמה?

ראובן ריבלין: מתרחקים רבות מהסיכום שהיה בישיבה, אם לא ברור לעובדים שהמצב הוא מצב חדש ושצריך ללכת לרפורמה.

קריאה: כן, זו הבעיה.

ברק שטרוזברג: רגע, רובי, תנו לי רגע להציג את העניין.

ראובן ריבלין: אתה מרחיק אותנו.

ברק שטרוזברג: אני לא מרחיק, אני מתאר את המצב כהווייתו.

ראובן ריבלין: או.

ראובן ריבלין: קי.

ברק שטרוזברג: לא יודע איפה הייתם, אני שם את הדברים על השולחן.

ברק שטרוזברג: אנחנו מאוד התקרבנו.

ברק שטרוזברג: הייתה פריצת דרך ומאוד התקרבנו, בעיקר בתחום הזה של תכנית הפרישה.

ברק שטרוזברג: בתחום של הסכם קיבוצי חדש הייתה התקדמות, אני לא חושב שעברנו את נקודת האל חזור.

ברק שטרוזברג: מבחינת העובדים יש דרישות שאנחנו לא מוכנים לחיות איתן, וגם את זה צריך לשים על השולחן הזה וכדאי שתשמעו את הדברים האלה.

ברק שטרוזברג: אני רוצה להגיד: כשהתחיל המשא ומתן הזה לפני כשנה גם אז היה פה משבר תזרימי ואני הראשון שבאתי לאוצר ואמרתי: בלי לשים כסף ובלי שתהיה משכורת לא יהיה משא ומתן והעובדים מבחינתם צודקים.

ברק שטרוזברג: מה קרה?

ברק שטרוזברג: שלושה ארבעה חודשים אחרי שנפתחה המשכורת שלהם לא היה דיבור.

ברק שטרוזברג: או לפחות לא היה דיבור אמיתי.

אבישי ברוורמן: אז המקדמה הזאת, אתה אומר, זה תנאי הכרחי?

ברק שטרוזברג: אני לא אומר, אני אומר מה היה לפני שנה, כשניתנו ה-40 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: האם העמדה שלך תואמת את אותה עמדה של אגף התקציבים?

ברק שטרוזברג: אגף תקציבים פה הם תכף יגידו.

יעקב ליצמן: אתם מדברים בפה - - -

ברק שטרוזברג: לא, אנחנו לא מדברים - - -

ראובן ריבלין: אנחנו רוצים פה אחד לאוצר ופה אחד לממשלה.

ברק שטרוזברג: אנחנו מדברים באותו פה.

ברק שטרוזברג: העמדה של האוצר היא שיש פה תכנית סיוע שלמה ומקיפה תמורת רפורמה.

ברק שטרוזברג: אנחנו, מבחינתנו, מגבשים בעיקר בהובלת אגף תקציבים את הסכם המימון, שזה ההסכם בין רשות השידור – הנהלת רשות השידור – לאוצר, ומתקדמים עם זה.

ברק שטרוזברג: בצד זה, אנחנו רוצים לראות שחבילת הרפורמה והסדרי הרפורמה הם מלאים ושלמים.

ברק שטרוזברג: מה שבאתי להגיד פה זה שזה עוד לא שם, וצריך עוד לעשות עבודה.

ברק שטרוזברג: אני רוצה להעביר מסר ולקרוא גם לעובדים, על שני הרבדים או על שתי האגודות, גם ההסתדרות וגם העיתונאים, להתכנס למשא ומתן שאנחנו – ואני אומר את זה בכל פורום – מוכנים לתת ימים כלילות בשביל להגיע ולהתכנס אליו.

קריאה: אולי לילות כימים.

ברק שטרוזברג: תיקנו אותי כמה פעמים בדבר הזה, והנה שוב.

ברק שטרוזברג: לילות כימים.

ברק שטרוזברג: יש הסכם סיוע שלם שכולל הרבה יותר ממקדמה, שאנחנו מוכנים ללכת לקראתו.

אבישי ברוורמן: אז אתה כרגע לא מוכן לתת מקדמה?

ברק שטרוזברג: אני בסוף – חברים, אני לא אגף תקציבים ואני לא שר האוצר.

אבישי ברוורמן: ג'ומס, רק הערה אחת של אגף תקציבים.

חיים אורון: לא, תן לי רגע.

חיים אורון: לפי דעתי רק מסבכים את העניינים.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

חיים אורון: רק מסבכים, כל משפט, הרי אני רואה.

אבישי ברוורמן: בבקשה, כן.

חיים אורון: לא הייתי מבקש את הדיון היום אם לא הייתי בטוח – אחרי שדיברתי עם נציגים של ארבעה גופים – שיש התקדמות גדולה מאוד במשא ומתן.

חיים אורון: גם אתה מאשר את זה, ברק, ואגב אומרים עליך דברים מאוד חיוביים, אני מוכן להגיד את זה פה.

חיים אורון: מה שנמנענו ממנו כל הזמן זה שהמשא ומתן יתנהל פה, אנחנו לא בתוך המשא ומתן.

חיים אורון: אנחנו רוצים לשמוע אחת לתקופה מסוימת שהמשא ומתן מתנהל ושהוא מגיע לסיכום.

חיים אורון: שלכאורה אין מחלוקת על הסיכום.

חיים אורון: המקום שבו נמצאים עכשיו – אני יודע, ודיברתי גם עם גביש, גם עם חייקה וגם עם עופר עיני, כולם אומרים אותו הדבר, זה מאוד מתקדם.

חיים אורון: כמו במשאים כאלה יש עוד נקודות לא גמורות, לכן עוד אין הסכם כי מההסכם לא יצא שום דבר.

חיים אורון: התפקיד שלנו זה להגיד לכולכם: חברים, תלכו לגמור.

חיים אורון: האפשרות לגמור את זה בתהליך ש-בוא נאמר עד ראש השנה, בעצם את לוח הזמנים – אם אני לא טועה, אתה אמרת שאתה צריך כחודש או חודש וחצי לסיים את כל המהלכים הללו.

חיים אורון: עכשיו, בתוך שוקת, ליצמן, כפי שנאמר כאן, יש מיליארד שקל.

חיים אורון: זה הולך הכול ליפול על ויכוח שאני לא מצליח להבין.

חיים אורון: אני דיברתי גם עם שר האוצר וגם עם רמי בלניקוב – על ה-30 מיליון שקל, שאגב אם לא נותנים אותם והכול מתפוצץ זה יעלה הרבה יותר כסף.

חיים אורון: כל התפקיד שלנו פה זה ליצור את המגרש לכולם, גם לעובדים וגם לכם.

חיים אורון: תגמרו את זה.

חיים אורון: אני יודע את התסכול מ-44 מיליון הקודמים.

חיים אורון: הייתי שותף גם אז לעניין, רצינו שעד פברואר זה יגמר וזה לא נגמר.

חיים אורון: אני לא רוצה להאשים עכשיו אף אחד וכנראה שהאשמה לא נמצאת רק בצד אחד.

חיים אורון: יש היום סיכוי גדול שזה יגמר ואני חושב – אני לא רוצה להיכנס בכלל לזה האם כבר גמרו את ההסכם של דור בי"ת והאם כבר יש פירוט כמה שעות יעבדו הטכנאים.

חיים אורון: זה לא תפקידנו.

חיים אורון: תפקידנו להגיד לכם: חברים יקרים, אנחנו ניתן גיבוי להסכם שתגיעו אליו כולם, גם העובדים, אם תבואו אליו בחודש וחצי הקרובים ולכן צריך 30 מיליון שקל כי אין להם למי לתת.

חיים אורון: עכשיו מה שמוטי הזכיר פה, וזה עמד גם בישיבה הקודמת, הסיפור שמישהו ייכנס בתוך הרשות ויכנס אותה, אנחנו – ופה אני חוזר על הדוגמא של ביקור חולים.

חיים אורון: יש פה שלושה חברים שמתעסקים עם ביקור חולים, כמה זה?

חיים אורון: ארבע שנים?

יעקב ליצמן: לפחות.

חיים אורון: לפחות 4 שנים וכל פעם היינו תקועים עם בית המשפט ועם האפוטרופוס ולא יכולנו לעשות שום דבר גם כשכבר כולם רצו לעשות.

חיים אורון: במערכת המסובכת הזאת אם נגיע לנקודה הזאת, לפי דעתי, זו בעצם תהיה דרך אחרת להגיד שכולם בורחים הצידה.

יעקב ליצמן: אז גאידמק יקנה אותם.

חיים אורון: אסור להגיע לשם.

חיים אורון: לכן אני בכוונה לא רוצה שניכנס עכשיו לפירוטים.

חיים אורון: אני לא מבין גם איזה לחץ מפעילים על מי.

חיים אורון: משום שיש כבר בית משפט שעובדים יקבלו את המשכורות שלהם.

חיים אורון: הספקים – יבוא מישהו ויגיד: תשמע, גם אצלי יש עובדים ואני לא יכול יותר לעמוד בזה.

חיים אורון: היינו בסרטים האלה באינסוף מקומות ואני מציע פשוט שתקבלו את הבקשה שלנו.

חיים אורון: זה לא מיליארד – הרי אחרי הסיבוב מונחים באמת מאות מיליונים.

חיים אורון: זה לא הכסף הגדול בסיפור הזה.

חיים אורון: לא צריך לחץ נוסף.

חיים אורון: אמרת שבארבעת החודשים הראשונים היו 40 מיליון ואז כולם ברחו הצידה.

חיים אורון: מבחינה זאת, תשתמשו בנו.

חיים אורון: אם יבואו ויגידו: חברים יקרים מנצלים את ה-30 מיליון שקל לא להגיע להסכם, אני אומר לך פה לפרוטוקול: אני חושב שוועדת הכספים תגיד די.

חיים אורון: אנחנו לא מתערבים במשא ומתן אבל אל תתקעו את זה על 30 מיליון שקל.

אבישי ברוורמן: ג'ומס, תודה.

אבישי ברוורמן: אני מעביר את רשות הדיבור לרובי.

אבישי ברוורמן: כשלפעמים אומרים שצריך להחזיר לפה את הכוח הבריטי, אז הבריטים יש להם משפט שנקרא: "penny smart and pound foolish".

אבישי ברוורמן: אתה חוסך בפני ומפסיד את הפאונד.

אבישי ברוורמן: אני חושב שזו כל השיחה פה.

אבישי ברוורמן: צריך לגמור.

אבישי ברוורמן: רובי, בבקשה.

ראובן ריבלין: הסכמנו להתערב במשבר ברשות השידור מהטעם הפשוט שהבנו שקיים סיכוי שיש דרך לרפורמה ולהמשך השידור הציבורי בישראל.

ראובן ריבלין: כל מה שעשינו בשלב אל"ף זה לשכנע את האוצר שאם יתנהל משא ומתן רציני, הם יממנו בשלב ביניים את אותם כספים שצריך כדי להחזיק את המערכת, שלמעשה נמצאת בפשיטת רגל כתוצאה מסיבות שונות.

ראובן ריבלין: אנחנו גם ביקשנו להמשיך אם היינו משוכנעים, ולאחר ששוכנענו שאכן המשא ומתן ומתנהל ברצינות ומתקדם לקראת גיבושו הסופי, התרשמנו שכך היא עמדת האוצר, כפי שבאה לידי ביטוי על ידי אגף התקציבים.

ראובן ריבלין: לא ביקשנו להתחיל את כל מערכת ההסברה לעובדים, העובדים גם קיבלו הסבר מובהק מאיתנו בצורה שאינה משתמעת לשני פנים שאנחנו לא מתכוונים להתערב בתוכן המשא ומתן אלא רק, כפי שאמר ג'ומס, לתת את הפלטפורמה.

ראובן ריבלין: הבנתי שהעובדים – על כל פנים אלה מההסתדרות – הבינו את העניין.

ראובן ריבלין: אנחנו גם יודעים על מקרים קודמים שהיו במשק הישראלי.

ראובן ריבלין: אחת הדוגמאות הטובות זה אל-על.

ראובן ריבלין: חשבתי בישיבה הקודמת שקיבלנו מהאוצר איתות ברור שרק היה צריך אישור של המערכת המחליטה להמשיך את המשא ומתן ולממן מימון ביניים ב-30 מיליון שקלים.

ראובן ריבלין: כך הבנו.

ראובן ריבלין: האמירה שלך מחזירה אותנו לראשית הדיון ומעלה את השאלה בכלל האם היה צריך לתת את המימון הקודם והאם באמת לא מתקיים משא ומתן.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שהוצאת צו המניעה בשעה שיש משא ומתן אמיתי, בלי הסכמת ההנהלה, הוא דבר שיכול להתפרש בדרך כזו או אחרת לנסות לסחוב רגליים פעם נוספת.

ראובן ריבלין: אבל אם יושב ראש ההסתדרות ויושבי ראש ועדי העובדים מאשרים את העניין הזה אין לי סיבה לפקפק בעניין.

ראובן ריבלין: אני מבקש לשמוע כרגע תשובה אחת, האם אתם חושבים שצריך להמשיך במשא ומתן והאם אתם מתכוונים לממן את תקופת הביניים ב-30 מיליון שקל?

ראובן ריבלין: זה הדבר היחיד שמעניין אותנו.

ראובן ריבלין: זה הכול.

ראובן ריבלין: כל שאר הדברים הם דברים שמתחילים את הכול מלכתחילה כאילו השולחן הזה הוא שולחן התוכן, כמה תהיה החלוקה בין תוכן לבין שכר, מה יהיו דרגות השכר או דרגות החוזים הגבוהות ביותר.

ראובן ריבלין: אלה הם דברים למועצת רשות השידור, הנהלת רשות השידור וכך הלאה.

ראובן ריבלין: דרך אגב, האוצר, אמרתי לכם כבר: אתם צריכים להיערך להשקעה רצינית בפיטורי העובדים, שכן הפיטורים יעלו כסף שלרשות השידור בשוטף אין את האפשרות לעשות זאת, להתחשבן איתם.

ראובן ריבלין: אבל זה דבר שצריך לקחת בחשבון, שכן לא ייתכן להוציא אנשים שעבדו במשך עשרות שנים לפרק הבא בחייהם כאשר לא נותנים להם את האפשרות המינימאלית להתקיים.

אבישי ברוורמן: תודה, רובי, אני מבקש מאורי ישראלי מאגף התקציבים.

אורי ישראלי: טוב, אני אחזור בתור התחלה לתהליך שגם הכנסת הייתה מעורבת בו בערך לפני כשנה.

אורי ישראלי: לפני כשנה היינו במצב מאוד דומה למצב שאנחנו נמצאים בו היום.

אורי ישראלי: התנהל משא ומתן מול אגודת העיתונאים וההסתדרות ורשות השידור - - -

מוטי שקלאר: אורי, אני יכול רגע הערה קצרה?

אורי ישראלי: בבקשה.

מוטי שקלאר: ברגע שאתה בא ואומר שהמצב הנוכחי דומה למצב שהיה שנה שעברה אתה משמיט את השטיח מתחת לרגליים של כולם.

מוטי שקלאר: הרי ממה נפשך?

מוטי שקלאר: אם באמת לא חלה שום התקדמות אז חבל על הזמן, אתה צודק.

מוטי שקלאר: אבל אנחנו במסלול אחר היום.

חיים אורון: יש משא ומתן.

מוטי שקלאר: לכן זה לא יחזור על עצמו.

אורי ישראלי: יש משא ומתן אבל זה לא מצב בינארי.

אורי ישראלי: זה לא מצב שאם עכשיו אין כסף אין משא ומתן.

אורי ישראלי: יש תקופת ביניים, הם קיבלו את המשכורת שלהם לחודש יולי ואפשר לעשות עבודה בשבועיים הקרובים בשביל לראות איך מתקדמים.

אורי ישראלי: זה לא מצב של אפס אחד.

חיים אורון: אנחנו כבר בסוף אוגוסט.

חיים אורון: אני לא מבין את זה.

אבישי ברוורמן: ההערה כאן היא שאפשר להתקדם לסיום ויש את פרפורי הסיום, אבל מישהו צריך לשים את היד שלו, מישהו שהוא בעל הבית, ולגמור את זה.

אורי ישראלי: אז אני רוצה להבהיר את מה שאמרתי קודם:

אורי ישראלי: אנחנו בטח לא נמצאים בדיוק באותה נקודה במשא ומתן שהיינו בשנה עברה.

אורי ישראלי: אנחנו כן נמצאים בנקודת זמן שיש לה מאפיינים דומים למה שקרה בשנה שעברה, בהיבטים הבאים: אנחנו במשא ומתן מול אגודת העיתונאיים וההסתדרות בעניין תנאי הפרישה.

אורי ישראלי: רשות השידור נמצאת בקשיים תזרימים כספיים ויש דרישה של רשות השידור למשרד האוצר, שגם הכנסת מצטרפת אליה, לבוא ולסייע לרשות השידור בשביל מימון ביניים.

אורי ישראלי: באותה נקודת זמן בשנה שעברה משרד האוצר נעתר לדרישת רשות השידור ושל גורמים נוספים והעביר מימון ביניים של כ-50 מיליון שקלים.

אורי ישראלי: עכשיו ברור שאפשר להגיע, ברור שאפשר להיעתר גם השנה לבקשה הזאת.

אורי ישראלי: אני חושב, זו גם העמדה הרשמית של משרד האוצר שגם אמורה בכתובים לרשות השידור.

יעקב ליצמן: את ה-50 מיליון שקל קיבלתם חזרה.

אורי ישראלי: את רוב 50 מיליוני השקלים לא קיבלנו בחזרה.

יעקב ליצמן: אז איך זה מסתדר עם המספרים?

ניסן סלומינסקי: יש הסדר חוב.

אורי ישראלי: היה הסכם.

אורי ישראלי: יש החזר חוב שהתחיל - - -

יעקב ליצמן: כמה?

יעקב ליצמן: כמה מחזירים?

אורי ישראלי: עד עכשיו הוחזרו כ-10 מיליונים שקלים אבל ערן מכיר יותר.

אורי ישראלי: זה סדר הגודל.

מוטי שקלאר: אנחנו מחזירים מדי חודש נדמה לי בסביבות - - -

ראובן ריבלין: אבל הוא ביקש שלפחות את זה יורידו, אז זה יחסוך להם את השבעה מיליון.

חיים אורון: קח לו מהכיס כרטיס אשראי.

חיים אורון: השאלה אם מתקיים משא ומתן שיוכל להתגבש עד ספטמבר.

אבישי ברוורמן: רבותיי, אורי ישראלי לא סיים את דבריו.

אבישי ברוורמן: בואו באמת.

אבישי ברוורמן: אורי, בבקשה.

אורי ישראלי: אני חושב שלא נכון שתהליך שבו יש משבר מתמשך ברשות השידור שנמשך לאורך שנים וכל פעם נעשית פנייה חוזרת ונשנית למשרד האוצר כדי לסייע במימון ביניים, כדי להחזיק לכמה חודשים נוספים – אני רוצה שלא תהיה פה שום טעות, משרד האוצר מתגייס לרפורמה הזאת על כל האגפים שלו.

אורי ישראלי: ברק והממונה על השכר, החשב הכללי, אגף התקציבים, הלשכה המשפטית, אנחנו לא חוסכים זמן כדי לקדם את הרפורמה הזאת ורשות השידור מכירה את הדברים.

אורי ישראלי: אנחנו יושבים, ישבנו ביום חמישי ואנחנו יושבים מחר בבוקר.

אורי ישראלי: אנחנו יושבים כל הזמן כדי לגמור את התהליך הזה.

אורי ישראלי: אנחנו נכונים לגמור את התהליך הזה בפרק זמן קצר.

אבישי ברוורמן: מה השורה התחתונה?

אורי ישראלי: רגע, שנייה.

אורי ישראלי: בפרק זמן יחסית קצר.

אורי ישראלי: כמו שברק אמר, אני חושב שאם יש פה נכונות של שני הצדדים – ואמרתי, הנכונות שלנו קיימת –אפשר לסיים את התהליך הזה תוך פרק זמן קצר.

אורית נוקד: כמה זה קצר?

חיים אורון: כמה קצר?

אורי ישראלי: מספר שבועות.

חיים אורון: כמה זה מספר שבועות?

חיים אורון: הבנתי שמספר שבועות זה שישה שבועות ואז מגיעים לראש השנה, ואין להם אפשרות בלי 30 מיליון שקל להגיע לשם.

חיים אורון: זה כל כך פשוט.

חיים אורון: אם אתה אומר שאתה יכול לגמור את זה בתוך שבועיים אני מציע שלא נדון יותר, נתכנס בעוד שבועיים.

חיים אורון: אבל ברק לא אומר שהוא צריך שבועיים, הוא אומר, לפי מה שאני ביררתי, שהוא צריך שישה שבועות.

חיים אורון: אם אני טועה – שיגידו פה.

חיים אורון: בהנחה שכולם בנפש חפצה באים לדיון.

חיים אורון: אז כולם רואים שזה מה שיקרה.

חיים אורון: למה ניהול משברים כך שיש אקדח ברקה?

חיים אורון: הרי אם הם יפסידו את האמון שלנו פה, הם מבינים את זה גם, אנחנו לא נבוא פעם רביעית להגיד: חברים יקרים תבואו.

חיים אורון: אלוהים אדירים, מה יותר מזה?

חיים אורון: תאמין לי, לא קל לי להגיד את זה, כי בסופו של דבר אני חושב שהתביעות הן צודקות.

חיים אורון: אני יודע את הסכומים הגדולים של הסכם מע"ץ פלוס, שנחשב חלום לפני שנה.

חיים אורון: של הסכמה על הפיטורין שנחשב בלתי עביר לפני חודש פה.

חיים אורון: היה פה ויכוח על ה-700 איך מחלקים אותם והגיעו להסכמה.

חיים אורון: ועל עוד כמה - על דור ב' היה ויכוח והגיעו בסופו של דבר להסכמה.

חיים אורון: יש פה נושאים שאפשר לעשות משא ומתן.

חיים אורון: למה אתם מתעקשים על ה-30 מיליון שקל האלה, אני לא מבין?

חיים אורון: פשוט לא מבין את הראש הזה.

יעקב ליצמן: אחר כך זה יעלה בעוד עשרה מיליון שקל.

חיים אורון: אם אתה אומר שאתה גומר בשבועיים, בוא נקבע תאריך לעוד שבועיים.

חיים אורון: אבל אם אתה רוצה עד סוף ספטמבר הם לא יגיעו לסוף ספטמבר.

חיים אורון: אתם מהמרים.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להגיע לסיכום.

אבישי ברוורמן: יש פה עוד הערות חשובות, סמנכ"לית כוח האדם ונציג העובדים בקצרה ואני רוצה לסכם.

יעקב ליצמן: יש לי רק שאלה אחת.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

יעקב ליצמן: יש כאן ויכוח כמה זמן צריך.

יעקב ליצמן: שישה שבועות בשם העובדים, בשם הממונה על השכר.

יעקב ליצמן: אני רוצה להבין דבר אחד: נניח שלוקח זמן לסיים את המשא ומתן.

יעקב ליצמן: לוקח זמן לגמור אותו.

יעקב ליצמן: כמה זמן לוקח – שאנחנו נדע שיש התקדמות.

יעקב ליצמן: אני רוצה לפרק את הוויכוח.

ראובן ריבלין: הם אומרים שיש התקדמות.

יעקב ליצמן: רגע, רובי - - -

ניסן סלומינסקי: הוויכוח הוא על מאתיים עובדים?

יעקב ליצמן: שנייה, תן לי רגע.

חיים אורון: לא, את זה סיכמנו.

חיים אורון: גם זה סגור.

אבישי ברוורמן: יעקב רוצה לחדד.

יעקב ליצמן: יש שתיים או שלוש נקודות בויכוח כאן, אני רוצה לדעת – מחר יושבים – האם זה בלתי אפשרי שאנחנו נקבל דיווח בעוד שבוע ימים?

יעקב ליצמן: שום דבר, שבוע ימים.

יעקב ליצמן: אני רוצה לדעת: אלה הנקודות, אל"ף, בי"ת, גימ"ל, אם מחר יושבים אני רוצה לדעת מה ההתקדמות באל"ף, בי"ת, גימ"ל בעוד שבוע ימים.

יעקב ליצמן: אחר כך נחליט מה עושים הלאה איתם.

יעקב ליצמן: ברגע זה שהם אומרים שהם יושבים מחר בבוקר, אין שום סיבה שאנחנו לא נדע תוך יומיים או שלושה בדיוק איפה הבעיות.

ראובן ריבלין: אתה, שמפשט תמיד, הפעם מסבך.

ראובן ריבלין: מה ששמענו, חיים צודק בצורה חד משמעית.

יעקב ליצמן: הוא צודק כי הם לא רוצים לגמור.

ראובן ריבלין: אם הם לא רוצים לגמור - - -

יעקב ליצמן: אני שמעתי כרגע שאגף התקציבים לא רוצה לגמור.

ראובן ריבלין: ליצמן, במערכת אי האמון - - -

יעקב ליצמן: באוזניים המוזיקאליות שלי - - -

אורי ישראלי: לא, הבנתם בדיוק הפוך.

ראובן ריבלין: ליצמן, במערכת האי אמון הנוראית שהייתה אנחנו חוזרים אחורה.

חיים אורון: הנה, חייקה הגיע, הוא יגיד לך.

קריאה: מי זה?

חיים אורון: נציג העיתונאים.

יעקב ליצמן: אם אנחנו צודקים, אין שום סיבה.

יעקב ליצמן: אני מוכן לשבת עוד יומיים.

יעקב ליצמן: אני אומר – לא יודע אם מותר לוועדת הכספים או לא, אבל אולי מותר לנו לשבת עוד יומיים רק לשמוע מה קרה אתמול בדיון, אם התקדמנו או לא התקדמנו.

ראובן ריבלין: ליצמן, אם שני הצדדים יחשבו שהם צריכים לשכנע אותך או אותי במקום לשכנע אחד את השני אנחנו הולכים במסלול נורא ואיום.

ראובן ריבלין: לכן אני אומר לך: הגענו למצב, הגענו בפעם הקודמת - - -

יעקב ליצמן: ברגע שאנחנו לוחצים יגמרו.

יעקב ליצמן: אם לא לוחצים - - -

ניסן סלומינסקי: אם לא יגמר לא יהיה תיאום, אז אולי זה ילחץ.

ראובן ריבלין: אבל את זה הם יודעים.

ראובן ריבלין: וכאשר הם יודעים שיש להם פול בק שלנו, אוי לנו.

ניסן סלומינסקי: אבל הם לא יודעים, הנה עובדה - - -

ראובן ריבלין: תאמין לי, התרשמתי בשבוע הקודם שהם לא רק יודעים, וועדי העובדים יודעים היטב ונדמה לי שגם העיתונאים.

ראובן ריבלין: הם יודעים.

ראובן ריבלין: תשמע, גביש ושקלאר העבירו להם את זה, נדמה לי כפי שנמסר לנו, בצורה חד משמעית.

אבישי ברוורמן: רבותיי, אני רוצה רק לסיים את הדיון ולהגיד מילה.

אבישי ברוורמן: קודם כל ביקשה סמנכ"לית כוח אדם ברשות השידור – מה שמך?

ליאור רמתי: שמי ליאור.

אבישי ברוורמן: ליאור, בבקשה.

ליאור רמתי: אני רק רוצה לחדד פה משהו שאולי לא כל כך נהיר.

ליאור רמתי: אנחנו נמצאים בפתח הדיווח של בית הדין, לצערנו.

ליאור רמתי: בית הדין מבקש דיווח, אני לא רוצה להגיד חדשות לבקרים, אבל כל דיון בדיוק מה עשינו, איך אנחנו מתקדמים ולאן.

ליאור רמתי: אני רוצה להגיד לאורי ופה לחבר'ה ולאנשים שיושבים כאן ושומעים, לא יכול להיות שאנחנו במצב של לפני שנה.

ליאור רמתי: מכיוון שאנחנו נמצאים כבר על טיוטות הסכמים, יש לנו שני מסלולים - - -

ראובן ריבלין: כך הבנו בפעם הקודמת.

ליאור רמתי: וזה אכן נכון.

ליאור רמתי: במסלול היחיד, כמו שברק אומר, שאנחנו עדיין בדין ודברים זה עניין של פיטורים.

ליאור רמתי: זה בסדר, זה חלק מהמשא ומתן.

ליאור רמתי: אבל העניין של סיום העסקה אנחנו כבר בטיוטה ראשונית ועל איך אנחנו הולכים להעסיק את הדור החדש.

ניסן סלומינסקי: אם לא תגמרו את הפיטורין לא ייגמר כלום?

ליאור רמתי: לא, אנחנו נעשה, וגם את זה נעשה.

ליאור רמתי: פשוט כשאתה עובד בשלושה מישורים, גם עם איגוד העיתונאים וגם עם ההסתדרות, הדברים מתקדמים באופן משמעותי.

ליאור רמתי: לפני שנה בכלל לא היה כלום.

אבישי ברוורמן: רגע רבותיי לא להפריע.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים לתת להם תרבות דיון.

אבישי ברוורמן: כן.

ליאור רמתי: לפני שנה בכלל אף אחד לא דיבר פה על טיוטת הסכם, לא במישור הראשון, לא בשני, לא מול עיתונאים ולא מול הסתדרות.

ליאור רמתי: היום גם עופר עיני וגם חייקה שהיה פה בשבוע שעבר ואמר את דבריו על הנכונות ועל העובדה שקשה לו כאיגוד לשבת עם רובה ברקה ולהמשיך להתנהל, וגם אנחנו כהנהלה – אין לנו משכורות לחודש ספטמבר.

ליאור רמתי: אין פשוט אין.

אבישי ברוורמן: ליאור, את שמת את הדברים יפה.

אבישי ברוורמן: קצת אור גם כן.

אבישי ברוורמן: אתה קודם ואחר כך חייקה ואנחנו מסכמים.

אבישי ברוורמן: כן.

רחמים לניאדו: לניאדו רחמים, ממלא מקום יו"ר הסתדרות עובדי המדינה.

רחמים לניאדו: קודם כל, מכל הברכות – אני גם מצטרף לברכות, אבל מכל הברכות האלה אנחנו לא מתקדמים, ואני שמתי לב שכל אחד אומר מהרהורי ליבו.

רחמים לניאדו: נשאלת שאלה אחרת: כל יום שדוחים העלויות הרבה יותר גדולות ובסופו של דבר מי שסובל זה ציבור העובדים עם כל המשמעות שבדבר.

רחמים לניאדו: בינתיים, הם לא קיבלו מה שמגיע להם, למרות בית הדין, למרות כל הדברים האלה.

רחמים לניאדו: לכן, לדעתי, חברי הכנסת הנכבדים הבינו את זה מצוין, אמרו דברים נכונים.

רחמים לניאדו: לדעתי, האוצר היום צריך לפתוח את היד.

רחמים לניאדו: זה הכול.

רחמים לניאדו: פשוט ולעניין.

רחמים לניאדו: אין מה לעשות, כל יום שדוחים העלויות הרבה יותר גדולות, ומי כמוני מכיר את הדברים האלה.

רחמים לניאדו: אז לכן אני מבקש, באמת, אחד ולתמיד, לגמור את הדברים האלה.

רחמים לניאדו: תודה רבה, זו עמדת ההסתדרות.

יעקב ליצמן: האם עופר עיני הגיע להסכם?

רחמים לניאדו: עופר עיני הגיע לפני – כולם אמרו את זה.

קריאות: כן.

קריאות: כן.

רחמים לניאדו: דרך אגב, עופר עיני דחף את כל העסק הזה כל הזמן.

ראובן ריבלין: אחרת אתה חושב שהאוצר היה נותן אז.

אבישי ברוורמן: אחיה, כן.

אחיה גינוסר: אני רוצה להתנצל על האיחור, אני גם מצטער שלא שמעתי את דבריו של ברק.

חיים אורון: תגיע בזמן.

קריאה: היה מסובך היום להגיע בזמן.

ראובן ריבלין: תראה, ברק בהתחלה אמר שהמצב משתפר ממש.

אחיה גינוסר: השוטר שלא נתן לי להתקרב לרדיוס של 10 קילומטר מהמקום הזה, אמר לי שחבר הכנסת רובי ריבלין הלך ברגל.

אחיה גינוסר: זו הייתה הוכחה שאפשר להגיע.

ראובן ריבלין: זה נכון, אבל עשיתי זה בשביל בגלל הספורט ולא בגלל הוועדה.

אחיה גינוסר: זה ההסבר שלי לאיחור.

אחיה גינוסר: אם אתה אומר שברק אמר קודם דבר אחד ואחר כך דבר שני - - -

ראובן ריבלין: לא, הוא בהתחלה התחיל בטון לא כל כך חיובי אבל הוא השתפר.

ראובן ריבלין: כן.

אחיה גינוסר: השתפר.

אחיה גינוסר: יש לו את זה, הוא יכול לעשות את זה, אני בטוח.

אחיה גינוסר: תראו, אני רוצה לומר כך: בנושא המשא ומתן, לדעתי, ההתקדמות היא דרמטית.

אחיה גינוסר: לא רק שהיא משמעותית, היא דרמטית.

אחיה גינוסר: אני חושב שיעידו גם אנשי האוצר, גם ברק, יעידו על כך שאת החלק הדרמטי, הכואב, כמעט הבלתי אפשרי וקשה מנשוא שבכל הרפורמה הזאת, אנחנו בעצם כבר מאחוריו.

אחיה גינוסר: מה שנשאר זה ממש דברים קטנים שאין לי ספק שאפשר לגמור אותם תקופה קצרה מאד.

ניסן סלומינסקי: מה זה תקופה קצרה?

אחיה גינוסר: תקופה קצרה, זה כפי שנאמר פה בישיבה הקודמת: חודש או חודשיים.

חיים אורון: אז אנחנו את ראש השנה שמנו בתור ה-דד ליין.

חיים אורון: ראש השנה מתי זה?

יעקב ליצמן: בדיוק שישה שבועות.

אחיה גינוסר: אני לא יודע לומר ראש השנה.

חיים אורון: אני יודע כמה אני צריך לסבול את קדימה.

חיים אורון: אני מציע לקבוע ל-24 לתאריך של הפריימריז בקדימה.

יעקב ליצמן: 17.

חיים אורון: הסיבוב השני.

אבישי ברוורמן: רבותיי, נתחיל עם קדימה עכשיו – יהיו עשר דקות של שיחה.

אבישי ברוורמן: בבקשה תמשיך, אחיה.

אחיה גינוסר: במילים פשוטות אני חושב שכיוון שהאוצר, להערכתנו, רוצה את הרפורמה, מעוניין ברפורמה – כמו חברי הוועדה המכובדים כאן – אני חושב שכדי לממש, אם יש חיוניות בהעברת הכסף, ולפחות בזה – כשמדובר בכספים של הרפורמה מדובר פה ממש בכסף קטן.

אחיה גינוסר: יש חיוניות לעשות את זה משום שבאמת אנחנו לא נוכל לנהל משא ומתן אם לא נקבל את שכרנו ואת המגיע לנו על פי חוק.

אחיה גינוסר: אני חושב שאפשר לפתור את זה בקלות.

אבישי ברוורמן: מוטי, מילה ואני מסכם ואנחנו עוברים לנושא הבא.

אבישי ברוורמן: כן.

מוטי שקלאר: שני משפטים, אחד לאוצר.

מוטי שקלאר: אני אומר: ממה נפשך?

מוטי שקלאר: זה מושג שלא מכירים אותו כל כך היום.

מוטי שקלאר: אם גמרנו כל כך מהר, מה הבעיה?

מוטי שקלאר: במקרה הכי גרוע?

מוטי שקלאר: נתתם 20-30 מיליון שקל הרי זה לא יורד לטמיון.

מוטי שקלאר: כסף שניתן מהאוצר בסופו של דבר לא יורד לטמיון, אז מה יש לכם להפסיד כאן?

מוטי שקלאר: את הכשל הזה בהיגיון אני לא מצליח להבין.

מוטי שקלאר: אלא אם כן, יש לכם רצון, ובוא נקרא לילד בשמו, ללחוץ על העובדים.

מוטי שקלאר: אבל העובדים כבר מספיק לחוצים, הם ערים ומודעים למצב שבו אנחנו נמצאים.

מוטי שקלאר: זה ההבדל המשמעותי בין השנה הזאת לשנה הקודמת.

מוטי שקלאר: זה אחד.

מוטי שקלאר: שתיים , אני חושב שאתם לא מספיק ערים לכך שהמשכורות בספטמבר יהיו והספקים לא יקבלו שקל.

מוטי שקלאר: להפוך אותנו להיות תלויים בספק כזה או אחר אני לא חושב שאתם מספיק חושבים על ההשלכות.

מוטי שקלאר: בעיקר אם נגיע לכונס בהקשר הזה, שזה יוביל לכונס.

מוטי שקלאר: אז כדאי גם להבין את המחיר במקרה ואתם לא נותנים את ה-20-30 מיליון שקל.

אבישי ברוורמן: מוטי, תודה, אני רוצה לסכם.

אבישי ברוורמן: אני אומר את זה בעצם לשר האוצר, כי פה יש את הנציגים המכובדים שלו - את ברק ואת אורי.

אבישי ברוורמן: כל הנימוקים נאמרו פה, אנשים מדברים על זה כל הזמן, זה פשוט לא חכם.

אבישי ברוורמן: אם לא רוצים לגמור, בבקשה.

אבישי ברוורמן: מכיוון שפה כל האווירה היא בשביל לגמור – אתם שומעים את אחיה, את לניאדו, יש לכם גם הנהלה.

אבישי ברוורמן: גם משה גביש וגם מוטי אלה אנשי איכות בצורה בלתי רגילה.

אבישי ברוורמן: כל הוועדה פה רוצה את השידור הציבורי כי זה יהיה אסון אם לא יהיה שידור ציבורי בישראל, זה אסון.

אבישי ברוורמן: ולכן זו החלטת מפקד, זו החלטת שר האוצר.

אבישי ברוורמן: ייגמר פה המשא ומתן כמו שאמרה ליאור, לכו תבצעו את זה.

אבישי ברוורמן: אני פונה לשר האוצר לסיים את זה.

אבישי ברוורמן: אני גם מסכים להצעה שהייתה של חבר הכנסת ליצמן או אורון – לא זוכר בדיוק.

אבישי ברוורמן: אנחנו נעקוב, לא נכנסים לפרטים.

אבישי ברוורמן: אני מוכן גם בשבוע הבא, אם יושבת ראש הכנסת דליה איציק תרשה לי, לכנס ב- 24 או 25 בחודש ישיבה.

אבישי ברוורמן: אם אין אישור כזה אני מבקש לקבל דיווח אישי.

אבישי ברוורמן: בכל מקרה באחד בספטמבר, יום שני בעוד שבועיים, שאז כבר העוצר נגמר - - -

חיים אורון: מה הבעיה עם העוצר?

ראובן ריבלין: אין טקסים עכשיו.

אבישי ברוורמן: חבר'ה, אסרו עלינו לקיים את הישיבות האלה בשבועיים הקרובים.

אבישי ברוורמן: לא חשוב, אני אומר במידה ואפשר נקיים את זה בשבוע הבא.

אבישי ברוורמן: אם לא, אני מבקש לקבל דיווח אישי ואנחנו נקיים ישיבה באחד בספטמבר.

אבישי ברוורמן: הבקשה שלנו משר האוצר, ברק ואורי, תגמרו את זה.

אבישי ברוורמן: אנחנו לקראת ויכוחים מאוד גדולים על התקציב ומיליארדים.

אבישי ברוורמן: יש לכם פה ציבור שרוצה לגמור, החוכמה היא תמיד בדבר קטן.

אבישי ברוורמן: תיקנו פה גם את הציבור וגם רשות שידור.

אבישי ברוורמן: בהצלחה ותודה רבה.

ראובן ריבלין: עם כל הכבוד לסיכום, אני לא הבנתי.

ראובן ריבלין: הסכמתם לתת את השלושים מיליון או לא?

אבישי ברוורמן: רובי, הדיון הזה נסגר.

אבישי ברוורמן: הלאה.

ניסן סלומינסקי: הם מסכימים בתנאי.

ניסן סלומינסקי: הם לא אומרים לא.

ניסן סלומינסקי: בתנאי שתגמרו את המשא ומתן.