ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 497, 2008-08-06 08:00

מיכאל מלכיאור: רבותי, בוקר טוב לכולם שקמו מוקדם בשביל להגיע לכאן, ולאלה שהגיעו מרחוק.

מיכאל מלכיאור: אנחנו פותחים את הישיבה היום כשעל סדר היום תשלומי הורים לשנת הלימודים תשס"ט.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להגיד כמה דברים כלליים על הנושא הזה לפני שאנחנו פותחים את הישיבה.

מיכאל מלכיאור: קודם כל, אני מקווה לאשר את תשלומי ההורים בישיבה זו.

מיכאל מלכיאור: אני אגיד מה היה התהליך שהביא אותנו עד הלום.

מיכאל מלכיאור: כאשר אישרנו את התשלומים בשנה שעברה, המשרד הבטיח לנו שזאת תהיה השנה האחרונה שיביאו בפנינו תשלומי הורים במסגרת הזאת.

מיכאל מלכיאור: אני לא רוצה לחזור על כל הסיבות למה לא צריך את כל תשלומי ההורים האלה, ומה זה עושה לבתי הספר, למערכת החינוך, וליחס בין המנהלים והמורים שהופכים להיות גובי מסים שהם מסים רעים, לעומת התפקיד שהם היו צריכים לעשות והוא להיות מחנכים.

מיכאל מלכיאור: כל הדברים האלה גם די מוסכמים עם משרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: משרד החינוך הבטיח לנו להביא הסכמה של ממשלה שהשנה אנחנו עושים את זה במתכונת אחרת, ומעבירים את התשלומים דרך הביטוח הלאומי.

מיכאל מלכיאור: מה שהשרה הציעה אז היה להעביר את העניין.

מיכאל מלכיאור: זה תשלום של ההורים, אבל שהגבייה של התשלום תהיה בצורה פרוגרסיבית, והגבייה תיעשה דרך הביטוח הלאומי, ותהיה הסכמה של הממשלה לעניין הזה.

מיכאל מלכיאור: אבל, הדברים לא הסתייעו.

מיכאל מלכיאור: היתה לנו ישיבה עם השרה אחרי שעוד פעם ועוד פעם הישיבות בנושא הזה נדחו.

מיכאל מלכיאור: השרה למעשה אמרה שהיא הרימה ידיים, ולא הצליחה להביא הסכמת ממשלה לעניין הזה - להגיע לסיכום עם הביטוח הלאומי.

מיכאל מלכיאור: היתה לנו ישיבה קשה בעניין.

מיכאל מלכיאור: היתה הסכמה של כל חברי ועדת החינוך שאנחנו חייבים לקחת דברים לידיים ושאנחנו חייבים לעשות את זה אם המשרד לא עושה את זה, או לא יכול לעשות את זה – עם כל הרצון שיש למשרד.

מיכאל מלכיאור: הכנו הצעת חוק שזוכה לתמיכה מקיר לקיר בכנסת, של ביטול תשלומי ההורים והעברתם דרך הביטוח הלאומי.

מיכאל מלכיאור: אבל, לכלל הביטוח הלאומי.

מיכאל מלכיאור: כלומר, לא רק לציבור ההורים, אלא לפי תפיסה שהתשלומים האלה הם חלק מהתפיסה החינוכית הכללית, ואין הבדל בין התרבות בבית הספר, ובין האזרחות בבית הספר, לבין המתמטיקה בבית הספר.

מיכאל מלכיאור: זה הכול חלק מחינוך חינם.

מיכאל מלכיאור: יש לנו עוד אולי ויכוח שהתעורר פה בוועדה כשדיברנו על זה לקריאה ראשונה – עוד לא אישרנו את הצעת החוק אחרי שהיא עברה טרומית במליאה – האם מדובר רק על התשלומים האלה, או האם מדובר על כלל התשלומים בבית הספר.

מיכאל מלכיאור: על זה עוד נדון במשך הפגרה.

מיכאל מלכיאור: בינתיים, ברור שהחוק לא יהיה מוכן לביצוע בשנת הלימודים הקרובה.

מיכאל מלכיאור: גם כשהצגנו את החוק, וגם כשזה עלה בתוך המליאה, גם בוועדה, אמרתי שזה לא יהיה מוכן, ושלא תהיה לנו ברירה, אלא אם כן אנחנו רוצים לבטל את כל הפעילות שלדעתי אי אפשר לבטל אותה של התרבות והטיולים וכל הדברים שכלולים בתשלומי הרשות.

מיכאל מלכיאור: לא תהיה לנו ברירה אלא השנה עד לקבלת החוק שאני עוד מקווה שנספיק בכנסת הזאת – זה יהיה קצת תלוי בלוח הזמנים של הכנסת – אלא לאשר את התשלומים לשנה הקרובה.

מיכאל מלכיאור: אחרי שהגענו למסקנה הזאת, וזה גם מה שדיברנו בישיבה שהיתה לנו לפני שבועיים בסוגיית תשלומי הורים, סיכמתי עם שרת החינוך שהמשרד מביא את הצעתה לאישור הוועדה כפי שנדרש בחוק.

מיכאל מלכיאור: אני מוכרח להגיד שאני לא ראיתי את הטבלה הזאת עד לרגע הזאת.

מיכאל מלכיאור: אני כן רוצה להעיר הערה למשרד החינוך בעניין.

מיכאל מלכיאור: אחרי שכל שנה הסיפור הזה של האישור הפך להיות סאגה, בשנה שעברה חודשיים לפני אישור הוועדה, אנשי משרד החינוך באו והתייעצו איתי ועם עוד כמה חברים בוועדה לגבי התוכן של הדברים.

מיכאל מלכיאור: השנה לא התקיימה כל התייעצות כלשהי, לא שום דבר, לא מילה.

מיכאל מלכיאור: אני אומר מראש שאין חובה על המשרד לעשות את זה.

מיכאל מלכיאור: אבל, אני חושב שיש גם נהלים שבדרך כלל הם מתבררים כיעילים אם מקיימים אותם, והם גורמים לשותפות שאני חושב שצריכה להתקיים בין המשרד לבין הוועדה.

מיכאל מלכיאור: לכן, אני לא אגיד כלום על זה, כי אני לא ראיתי את זה עד עכשיו.

מיכאל מלכיאור: אני מאוד שמח שהמנכ"לית הגיעה לישיבה הזאת, ואני מציע שהמנכ"לית או מישהו מטעמה, יציג את הדברים גם בהשוואה לשנה שעברה.

מיכאל מלכיאור: יש מספר דברים שהיו בדיון לפני שבועיים שביקשנו לקבל כנתונים.

מיכאל מלכיאור: הם חשובים לנו כדי לדעת מה לאשר ומה לא לאשר.

מיכאל מלכיאור: אני מציע שאנחנו לא נדון הפעם בעמדה העקרונית אם צריך תשלומי הורים או לא, כי זה סתם חבל על הזמן.

מיכאל מלכיאור: כולנו מסכימים, אולי לריקי יש מעמד מיוחד פה, אבל חוץ מזה אני לא חושב שיש מישהו בחדר הזה שחושב שזוהי שיטה טובה לניהול החינוך במדינה.

מיכאל מלכיאור: לא חייבים להגיד לפרוטוקול להגיד דברים שכולנו כבר אמרנו לכל הפרוטוקולים האפשריים.

מיכאל מלכיאור: אבל, יש כן כמה דברים שחשוב לנו לדעת, ושביקשנו לדעת מכם.

מיכאל מלכיאור: הדבר הראשון הוא לגבי הקרן של הפטור מתשלומי הורים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא הבנו את הקריטריונים של חלוקת הכספים האלו.

מיכאל מלכיאור: היתה הרבה מאוד ביקורת שנה שעברה על השיטה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו רוצים לדעת מהי השיטה שלכם, איך שיניתם, מה שיניתם - אם שיניתם - ומה השיטה והקריטריונים לחלוקת הכספים האלה.

יצחק קדמן: כמה כספים יש בכלל?

מיכאל מלכיאור: לא.

מיכאל מלכיאור: כמה כספים יש בכלל, צריך להיות כתוב פה.

מיכאל מלכיאור: אבל, מאחר ולפני שנה ומשהו מצאנו ש-10 מיליון שקל הלכו לאיבוד בדרך, אז אנחנו מאוד רוצים לדעת כמה כספים כמובן יש לחלוקה הזאת שנותנת איזה משהו.

מיכאל מלכיאור: זה היה פיצוי להתנגדות הנחרצת של ועדת החינוך לתשלומים האלה.

מיכאל מלכיאור: הנושא השני שהייתי רוצה שנתמקד בו הוא עומק הגבייה של הכספים האלה.

מיכאל מלכיאור: לפי הסיפורים שאנחנו שומעים יש אחוז לא מבוטל שלא משלם.

מיכאל מלכיאור: ברור לי לגמרי שיש לזה קשר גם עם גובה התשלומים.

מיכאל מלכיאור: היינו רוצים לדעת מהו עומק הגבייה, וגם מהי ההשפעה גם על גידול.

מיכאל מלכיאור: נניח שאנחנו מאשרים גידול של 10% לדוגמה, האם זה באמת יביא לגידול, או רק להגדלת הפער שיותר ויותר לא ישלמו.

מיכאל מלכיאור: ולמשה, גם לא ייכנס יותר כסף, וזה גם יעשה רע.

מיכאל מלכיאור: אנחנו חייבים לדעת את הנתונים האלה כדי לדעת מה לעשות עם זה – זו השאלה השנייה שיש לי.

רן כהן: אולי גם נשמע מה הקשר בין אי התשלום לבין אי יכולת התשלום.

מיכאל מלכיאור: כן, אבל זה ברור שזה עומד מאחורי כל השאלה הזאת.

מיכאל מלכיאור: חלק מההורים לא רוצים לשלם, וחלק אחר של הורים שלא יכולים לשלם, ואז יש איזה קבוצה שלישית שגם יכולים וגם רוצים.

מיכאל מלכיאור: אלו הרי תשלומי רשות, ולא נעלה פה את כל הסיפורים מה קורה לילדים האלו שלא משלמים.

מיכאל מלכיאור: זה הרי עובר בבית הספר, ולא נעלה את הביזיונות שמהם הם סובלים בבית הספר, ומה הביזיונות של ההורים והמתחים.

מיכאל מלכיאור: שוב, אני לא רוצה להעלות את כל הסוגיות האלה כי אנחנו ממש מכירים את זה היטב, וזו הסיבה שאנחנו רוצים לבטל את התשלום הרע והרגרסיבי הזה.

מיכאל מלכיאור: אבל, יש דברים שאנחנו חייבים לקבל לגביהם נתונים.

מיכאל מלכיאור: הסוגיה השלישית היא האם סוף סוף המשרד החליט לעשות משהו כלפי בתי-הספר שפשוט מצפצפים על הטבלה הזאת, וגובים מה שהם רוצים, כולל כל בתי-הספר שכבר שלחו הוראות לתשלום לשנה הבאה, ופשוט "לא שמים" על משרד החינוך או על החוק.

מיכאל מלכיאור: השאלה היא, מה אתם עושים?

מיכאל מלכיאור: פעם אחת ביקשנו מכם לעשות משהו מול איזה בית-ספר שנהג באופן חריג.

מיכאל מלכיאור: אני זוכר עוד את הישיבה עם השרה בערך חודש אחרי שנכנסנו לתפקיד, והיא הבטיחה שזה יעשה בהקפדה יתרה, וככה כולם יראו וייראו, וייעשה קצת סדר גם בעניין הזה.

מיכאל מלכיאור: מאוד מאוד היינו רוצים לדעת מה קורה, כי אחרת מה שאנחנו עושים פה זה קצת חוכא ואיטלולא.

מיכאל מלכיאור: אנחנו יושבים פה ומאשרים דברים שכבר מזמן שלחו איזה סכומים שרצו.

מיכאל מלכיאור: אני לא יודע על בסיס מה הם שלחו בקשת תשלום להורים, כי טבלאות לא היו עדיין.

מיכאל מלכיאור: בנתק המוחלט בין משרד, הפיקוח, ובתי ספר יש בעייתיות מאוד גדולה.

מיכאל מלכיאור: לפי הנתונים שקיבלנו ממשרד החינוך כבר לפני שנה וחצי, 85% מבתי-הספר גובים תשלומים בלתי חוקיים.

מיכאל מלכיאור: זה נתון קשה מאוד, ואנחנו גם חייבים לדון בו.

מיכאל מלכיאור: לגופו של העניין, לגבי התשלום השנה אני מנסה לראות את זה רק בחתך.

מיכאל מלכיאור: יש שתי סוגיות עיקריות.

מיכאל מלכיאור: האחת היא סוגיית התרבות, והשנייה היא סוגיית הטיולים.

מיכאל מלכיאור: קיבלתי הרבה מאוד פניות בשתי הסוגיות הללו.

מיכאל מלכיאור: אין ספק שיש עליית מחירים מאוד גבוהה בתחומים הללו.

מיכאל מלכיאור: הם תלויים בנסיעות, וכל דבר שקשור לנסיעות עבר טלטלה עם הכפלת מחירי הדלק בעולם, ועוד כהנה וכהנה.

מיכאל מלכיאור: דיברנו על זה בחטף בישיבה לפני שבועיים.

מיכאל מלכיאור: אמרו אז שיש שתי הצעות.

מיכאל מלכיאור: האחת היא של גידול של 5%, ואחת של גידול של 10%.

מיכאל מלכיאור: אני לא יודע מה החלטתם לעשות, ואיך זה ישפיע.

מיכאל מלכיאור: שוב, חשוב לנו להשפיע איך זה ישפיע, כי הטיולים של בתי-הספר חשובים לנו.

מיכאל מלכיאור: זה דבר שאנחנו מאוד בעדו.

מיכאל מלכיאור: זה חלק אינטגראלי מהחינוך, ותרבות בתי הספר חשובה לנו מאוד.

מיכאל מלכיאור: אם אנחנו מצמצמים פה, זה שוב מגדיל את הפער, כי מי שיכול להרשות לעצמו לעשות טיולים ותרבות מחוץ לבית הספר יקבל ממילא טיולים ותרבות.

מיכאל מלכיאור: אבל, כל השאר לא יקבלו.

מיכאל מלכיאור: זה כמובן צריך להיות שיקול בשיקול דעתנו.

מיכאל מלכיאור: אני דיברתי באריכות וזה דבר שאני בדרך כלל לא עושה בישיבות הללו.

מיכאל מלכיאור: אבל, אני מאוד מבקש שכולם לא יעשו כדוגמתי, ושהם כן ידברו בצמצום.

מיכאל מלכיאור: אני מקווה שכך נוכל לעשות ישיבה שבסופה נגיע לסיכום והסכמה.

שמואל הלפרט: אדוני היושב ראש, יש לי הצעה לסדר.

מיכאל מלכיאור: בבקשה.

שמואל הלפרט: אדוני היושב ראש, אנחנו עומדים כעת שלושה שבועות לפני פתיחת שנת הלימודים.

מיכאל מלכיאור: אתם פותחים יותר מוקדם את שנת הלימודים.

מיכאל מלכיאור: אצל רוב האנשים זה ארבעה שבועות.

שמואל הלפרט: ארבעה שבועות, חמישה שבועות – זה לא משנה.

שמואל הלפרט: אתמול כולנו שמענו ש-15 הערים הגדולות הודיעו שהן הולכות להשבית את פתיחת שנת הלימודים בגלל שהאוצר רוצה להטיל על הרשויות 250 או 260 מיליון שקל נוספים.

יהודה סקר: 280 מיליון שקל.

שמואל הלפרט: 280 מיליון שקל.

שמואל הלפרט: משרד החינוך הודיע אחר כך שלא מדובר ב-280 מיליון, אלא רק ב-160 מיליון.

שמואל הלפרט: בדרך לכאן שמעתי את המנכ"לית שאמרה שהמשרד הצליח לצמצם את ה-180 מיליון ל-80 מיליון בלבד.

שמואל הלפרט: שמעתי גם שראש עיריית חיפה אמר שתהיה כאן מלחמת עולם.

שמואל הלפרט: ישנם איומים וישנה אי בהירות כזאת לפני פתיחת שנת הלימודים, ויש ויכוחים בין 280 מיליון, 160 מיליון או 80 מיליון שקל.

שמואל הלפרט: בכל אופן, 15 ראשי הערים הגדולות הודיעו שהם עומדים להשבית את מערכת הלימודים.

שמואל הלפרט: אנחנו נמצאים בפגרה, אבל אני מציע לוועדת החינוך לקיים היום דיון ענייני בנושא הזה.

שמואל הלפרט: אני מאוד מעריך שמנכ"לית המשרד הגיעה לכאן, ואולי נוכל לשמוע ממנה פרטים מה הסיכויים לגבי פתיחת שנת הלימודים במועד.

מיכאל מלכיאור: השאלה היא במקום, והיא רלוונטית.

מיכאל מלכיאור: יחד עם זאת, אני אבקש מהמנכ"לית להתייחס לזה, אבל לא לקיים דיון על זה עכשיו.

מיכאל מלכיאור: זה דבר חשוב, ולו בכדי החוק קבע שהנושא של חלוקת הכספים בין משרד החינוך והרשויות המקומיות, צריך עם הנושא הזה לאחר שמשרד החינוך מגבש את עמדתו – דהיינו, משרד האוצר מגבש את עמדתו, ומשרד החינוך מקבל או לא מקבל - אחרי זה חייבת להתקיים התייעצות עם משרד הפנים, וחייבת להיות התייעצות עם ועדת החינוך של הכנסת.

מיכאל מלכיאור: התייעצות זה לא איזה דבר שכתבו בחוק כדי שתהיה איזה פורמליסטיקה של התייעצות, אלא כי זוהי סוגיה ציבורית מאוד מרכזית של חלוקת האמצעים שיש בעוגה הלאומית.

מיכאל מלכיאור: לכן, כל מה שנאמר לרשויות המקומיות בשבוע שעבר נאמר על דעתו של משרד החינוך בלבד.

מיכאל מלכיאור: אולי גם על דעת משרד האוצר.

מיכאל מלכיאור: אבל, זה לא הצו.

מיכאל מלכיאור: הצו בכלל צריך קודם להגיע להתייעצות, ואנחנו אכן נקיים על זה דיונים מעמיקים.

מיכאל מלכיאור: אני לא יודע איך העבירו את זה לרשויות המקומיות מבלי להביא את זה קודם אלינו.

מיכאל מלכיאור: הנוהל הזה תמוה בעיניי.

מיכאל מלכיאור: אבל, מאחר ובהרבה סוגיות דורית יודעת שזו העמדה שלי בהרבה סוגיות.

מיכאל מלכיאור: אל תיתממי כי גם שנה שעברה לא הבאתם את זה, וגם שנה לפני זה.

מיכאל מלכיאור: בואו לא ניתמם.

מיכאל מלכיאור: הבג"ץ אמר גם בסוגיה הזאת – כמו בהרבה סוגיות אחרות – שהחוק מבחינת משרד החינוך זה אופציונאלי בלבד.

מיכאל מלכיאור: תקראי את הבג"ץ על הליבה ותראי מה זה אופציונאלי.

מיכאל מלכיאור: לא רק על הליבה, אלא גם על הרבה סוגיות אחרות.

מיכאל מלכיאור: גם מה שהשבתם ממשרד החינוך בזמנו לפני שלוש שנים כשהיה בג"ץ, שמבחינת

מיכאל מלכיאור: כם מה שכתוב בחוק זה דבר מיותר.

מיכאל מלכיאור: בג"ץ אמר מה שהוא אמר על העניין הזה, ואתם חיים להתחיל לקחת את הדברים ברצינות.

מיכאל מלכיאור: אני לא רוצה להיות במצב הזה שאנחנו צריכים מול משרד החינוך - עוד במדינת ישראל - להגיד שצריכים לקיים את החוק.

מיכאל מלכיאור: ולכן, הסדר פה לא היה תקין.

מיכאל מלכיאור: אני מבין את הלחץ האיום שיש למשרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: צריכים לפתוח שנת לימודים וישנו כל הלחץ התקציבי, והקיצוצים שנופלים מכל כיוון אפשרי.

מיכאל מלכיאור: הכול מובן, ולכן אנחנו באים בחזית אחת.

מיכאל מלכיאור: אבל, אם תעשו את זה נכון, אתם תראו גם שזה יהיה הרבה יותר יעיל, והרבה יותר נכון, ונוכל למנוע הרבה מאוד מהפיצוצים שאחר כך קורים.

מיכאל מלכיאור: ולכן, אני מבטיח לרב הלפרט שלפחות מבחינתנו יהיה דיון מעמיק בסוגיה הזאת.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נביא כמובן את ההערות שלנו, ונשמע את הרשויות המקומיות, או את השלטון המקומי, את משרד הפנים בעניין.

מיכאל מלכיאור: נביא את ההערות שלנו לפני שמשרד החינוך יכול להתחיל עם משהו.

מיכאל מלכיאור: אבל שוב, אני מזכיר שגם אם זה לא שלושה שבועות לפני פתיחת לימודים, אז לפחות ארבעה שבועות זה כן.

מיכאל מלכיאור: אין הרבה זמן לעשות את הדברים שלדעתי היו צריכים לבוא בפני הוועדה לפני חודשים כי זה הסדר הנכון כדי שאפשר יהיה להתכונן.

מיכאל מלכיאור: הרשויות המקומיות ובתי הספר צריכים לדעת האם יש להם שרתים, מזכירות, ועזרה פסיכולוגית, או שמירה בבתי-הספר בראשון בספטמבר.

מיכאל מלכיאור: הכול נמצא באי ודאות גדולה.

מיכאל מלכיאור: כמה ראשי ערים התקשרו אליי אתמול ושאלו אותי: "איך אשרתם את הדבר הזה?".

מיכאל מלכיאור: לא היתה לי תשובה כמובן כי לא אישרנו את זה, כי זה לא הובא.

מיכאל מלכיאור: אני אומר את זה גם לפרוטוקול.

מיכאל מלכיאור: לעומת תשלומי ההורים שצריכים לבוא לאישור, זה צריך לבוא לא לאישור, אלא להתייעצות איתנו.

מיכאל מלכיאור: אבל, זה לא הובא, ולכן זה לא יכול לקבל.

רן כהן: אי קיום התייעצות זה כמו אי אישור.

מיכאל מלכיאור: כן.

מיכאל מלכיאור: אבל, אני חושב שאפשר לעשות את הדברים בצורה תקינה ונכונה.

מיכאל מלכיאור: עו"ד מורג, אני לא יכול להפיל הכול עלייך.

מיכאל מלכיאור: אבל, את בכל זאת אמונה על קיום החוק.

מיכאל מלכיאור: אם את נותנת ייעוץ לאלו שאחראים על המשרד, היה ראוי שזה יבוא לידי ביטוי.

מיכאל מלכיאור: עד כאן לסוגיה הזאת, אנחנו נעקוב אחרי זה.

רן כהן: נדמה לי שאתה כן צריך לומר שאם עד השבוע הבא לא יהיה הסכם על פתיחת שנת הלימודים, הוועדה תתכנס ותזמין את ראשי הערים ואת משרד החינוך, את שרת החינוך עם המנכ"לית ביחד בנוסף לדיווח היום.

רן כהן: זה חשוב, כי אם אנחנו לא נתערב אז זו הפקרות.

מיכאל מלכיאור: אנחנו ודאי נתערב בעניין.

מיכאל מלכיאור: אני דיברתי עם המנכ"לית על זה גם לפני הישיבה.

מיכאל מלכיאור: ברור לגמרי שאנחנו נדון בזה.

מיכאל מלכיאור: זה נושא חירום.

מיכאל מלכיאור: אני מודה לרב הלפרט שהעלה את הסוגיה.

שמואל הלפרט: אני מציע שיתקיים דיון בשבוע הבא, פרט אם יוסר איום השביתה.

שמואל הלפרט: במידה ולא יוסר האיום הזה, נקיים ביום שני או שלישי הבא דיון בנושא.

מיכאל מלכיאור: זה לא רק עניין השביתה שזה כמובן דבר חמור מאוד.

מיכאל מלכיאור: אבל, זה גם העניין העקרוני של חלוקת הכספים האלו.

מיכאל מלכיאור: מדובר על הרבה מאוד כספים.

מיכאל מלכיאור: מאחר ובכל זאת רצו סכומים שונים, הייתי גם רוצה לשמוע מהמנכ"לית לגבי כוונתכם.

מיכאל מלכיאור: אני הבנתי שדובר על 88 מיליון, או 86 מיליון.

מיכאל מלכיאור: אבל, אני הבנתי שזה רק לגבי ארבעת החודשים הקרובים.

מיכאל מלכיאור: ולכן, הפער בין 250 או 260 מיליון הוא מובן.

מיכאל מלכיאור: אם דובר על ארבעת החודשים הקרובים, ואומרים to be continued בשנה הבאה, אז באמת דובר על 260 מיליון.

מיכאל מלכיאור: גם 80 וכמה מיליון זה קיצוץ שהוא הרבה מאוד.

מיכאל מלכיאור: אבל, זה ודאי שונה מה-260 מיליון.

מיכאל מלכיאור: מכל מקום, אני כבר אומר שלא נקיים על כך דיון עכשיו.

מיכאל מלכיאור: מאחר וחברי הכנסת שאלו, חשוב לדעת מהי עמדתכם כי כל המערכת נמצאת בסערה בעקבות ההודעה הזאת.

שלומית עמיחי: תודה, ובוקר טוב.

שלומית עמיחי: אומר כך – הקיצוץ הזה לא נפל כרעם ביום בהיר.

שלומית עמיחי: אנחנו מתחילת השנה מודעים לכך שעלינו לקצץ 177 מיליון שקל בשנת 2008 ברשויות המקומיות.

שלומית עמיחי: הקיצוץ הזה נובע מכך שבעת החלת הרפורמה, ההתחדשות בחינוך, האוצר תבע ממשרד החינוך להקצות X אחוזים מתקציבו לצורך החלת הרפורמה.

שלומית עמיחי: אני לא אומרת את האחוז כי אני לא זוכרת.

שלומית עמיחי: נדמה לי שדובר על 17%.

שלומית עמיחי: אבל, אני לא רוצה שאתפס במספרים לא נכונים, ולכן אני אומרת אחוז מסוים על המשרד.

שלומית עמיחי: כמו שהוועדה הזאת יודעת, ומלווה את המשרד בכל שנות עבודתו, סכום שכזה הוא סכום קשה.

שלומית עמיחי: המחשבה היתה שהסכום הזה יושת על הרשויות המקומיות באופן דיפרנציאלי.

שלומית עמיחי: משמע, הרשויות החזקות יותר, אלה שתומכות בחינוך במאות, מאות אחוזים, לעומת אלה שאנחנו מוצאים אותן תומכים מעבר לתקציב המדינה בסכומים אפסיים כמעט, המחשבה היתה שהן יהיו אלה שיספגו את הקיצוץ הזה.

שלומית עמיחי: אני צריכה לומר שבצד הקיצוץ הזה שעליו הוחלט, המשרד הוחרג מהקיצוצים לאורך כל השנה האחרונה, כולל הקיצוץ של ה-6% שרק בשבוע שעבר הוחל על כל המשרדים.

שלומית עמיחי: אילולא ההחרגה הזאת, הקיצוץ על הרשויות המקומיות היה גדול מה-177 מיליון, והקיצוץ בכלל היה גדול.

שלומית עמיחי: אבל, שוכחים - אצלנו זוכרים רק את מה שלוקחים, לא את מה שנותנים.

שלומית עמיחי: גם לא זוכרים למשרד ולוועדה הזאת, לכנסת, את הכסף שאמור היום להתקבל לחוק חינוך חובה.

שלומית עמיחי: לא זוכרים את הכסף שאמור להתקבל לפיצול כיתות א', ב'.

שלומית עמיחי: מתעלמים מהמתנה הגדולה שהרפורמה הזאת נותנת לבתי הספר, לתלמידים של הרשויות המקומיות, שזה מאות מאות אלפי שעות שנוספות לבתי-הספר במשך יום יום, שבוע שבוע, לילדים המתקשים, לילדים החלשים, לילדים המצטיינים – חינוך אחר.

שלומית עמיחי: נכון שהקיצוץ הזה קשה.

שלומית עמיחי: שרת החינוך דחתה, ודחתה, ודחתה את ההודעה הפורמאלית על הקיצוץ מתוך מאמץ אדיר להפחית אותו.

שלומית עמיחי: היא הצליחה להביא להפחתה שלו מה-177 ל-84 ישירות לרשויות המקומיות.

שלומית עמיחי: היא היתה בפגישות פורמאליות ולא פורמאליות רבות ביותר עם השלטון המקומי לאורך השנה הזאת.

שלומית עמיחי: זה לא נפל עליהם כרעם ביום בהיר.

שלומית עמיחי: אבל בסופו של עניין, אני צריכה לומר שבאמת בלחץ הזמן, ובידיעה שאנחנו כבר נמצאים בפתחה של השנה, לא היתה ברירה אלא להודיע להם בשלב הזה כהודעה, ובשלב הבא יעבור כל ההליך של הצו.

שלומית עמיחי: אבל, שלב ההודעה כבר ניתן כדי שהם יוכלו להיערך לעניין.

שלומית עמיחי: אני מודעת לקושי הגדול.

שלומית עמיחי: הרשויות המקומיות הן הפרטנריות שלנו, אנחנו לא בעימות איתן.

שלומית עמיחי: הלוואי ונמצאה הדרך שלא להשית את הקיצוץ הזה לא על הרשויות המקומיות ולא על משרד החינוך בכלל, כי אתם הרי יודעים את תקציב המשרד ואת אין ספור הגזרות שהמשרד עובר בזמן האחרון.

רן כהן: אבל, מה ההנחיות שלכם כמשרד החינוך?

רן כהן: האם לקצץ בשעות, בשירותים חינוכיים?

רן כהן: או שהרשויות המקומיות יוציאו מתקציבן את הכסף?

שלומית עמיחי: חבר הכנסת כהן, מה הן ההנחיות שנותנים למשרד ממשלתי כשהוא נדרש באוגוסט לקצץ 6% מתקציב 2008?

שלומית עמיחי: הרי ההנחיה באה ואומרת: קבעו מחדש את סדרי העדיפות שלכם.

שלומית עמיחי: כמובן שאנחנו מצפים שהחינוך הוא לא זה שייפגע, מאחר ואנחנו מאמינים ויודעים גם שיש איזושהי מעטפת של התייעלות שגם רשות מקומית יכולה וצריכה לעשות, בייחוד רשות מקומית שהיא לא בין ה-15 החלשות, אלא היא בין ה-15 החזקות ביותר.

שלומית עמיחי: אני מבינה את המאבק, אני חיה בתוך עמי.

שלומית עמיחי: אבל, זאת לא נוסחה שאומרת שאם אנחנו מקצצים 7% במכלול, המעטפת, שכולל שרתים וסייעות וזה וזה, אז מייד הרשות המקומית מפטרת שרתים וסייעות.

שלומית עמיחי: יש לרשות המקומית גם את שדה החשיבה התקציבית שלה בדיוק כמו שלי יש את שדה החשיבה התקציבית שלי, ואני לא רצה לקצץ מייד בשעות.

שלומית עמיחי: הרי יכולנו להגיד: ילמדו פחות שעות, ותראו איזה מאמץ עושה המשרד כדי לא לפגוע באף שעת לימוד, ונהפוך הוא – להוסיף שעות לימודים, כי הילד הוא החשוב יותר מהרבה דברים אחרים.

שלומית עמיחי: אנחנו מצפים שגם אחרים יצטרפו אלינו למאבק הזה של כן לתמוך בחינוך, ולמצוא את הדרך להתייעל, וכשאין ברירה לקצץ במקומות אחרים.

רן כהן: האם אתם תיפגשו השבוע?

שלומית עמיחי: כן, אנחנו ניפגש.

שמואל הלפרט: האם הקיצוץ הזה של ה-88 שאת מדברת עליו, הוא לארבעה חודשים או לכל השנה?

שלומית עמיחי: רבותי, העובדות לאשורן – 84 מיליון שקל יקוצצו לאחר ההתייעצות, ולאחר כל מה שצריך לעשות.

שלומית עמיחי: הם היו אמורים להיות מקוצצים מכל שנת 2008 – אמרתי 177, במקום זה 84 בארבעת החודשים.

שלומית עמיחי: דהיינו, שנת התקציב 2008.

שלומית עמיחי: אין שום החלטה, אין שום אמירה ברגע זה לגבי 2009.

שלומית עמיחי: האמירות של הרשויות המקומיות לגבי זה הן בחלקן מניפולציה תקציבית שיש בה איזשהו היגיון.

שלומית עמיחי: היא לא רשומה בספר התקציב.

שלומית עמיחי: כידוע לכם, עוד אין החלטות על תקציב 2009, ולנושא הזה העניין עוד פתוח.

מיכאל מלכיאור: אבל, אפשר להבין כמו שאת אומרת שהחשש שלהם שדובר פה על קיצוץ של 260 מיליון, זה לא מופרך לגמרי.

שלומית עמיחי: לא.

שלומית עמיחי: אני רוצה לומר - מה שכן לא מופרך זה שה-84 האלה הם קיצוץ בבסיס התקציב, הם יחולו גם על 2009.

שלומית עמיחי: אבל, 2009 זה 12 חודשים.

שלומית עמיחי: תשס"ט זה 9 חודשים.

שלומית עמיחי: כלומר, בסך הכול עוד אין החלטה באיזה דרך יקוצצו ה-84 האלה, ובוודאי שלא בארבעה חודשים כמו שקוצץ ב-2008.

שלומית עמיחי: לגבי נושא התשלומים – יושבים פה באולם אנשים שהם בקיאים ממני.

שלומית עמיחי: ברשותך, אני אבקש אחר כך מד"ר חגית מאיר להשיב על חלק מהשאלות שאני לא מספיק בקיאה כדי להשיב עליהן.

שלומית עמיחי: אני עדיין עולה חדשה בחינוך בשנה הזאת, ואת הנושאים האלה אני פחות מכירה.

שלומית עמיחי: לגבי הנושא של הקרן של הפטור – אני יודעת, אבל כנראה שנצטרך להשלים את הנתונים בכתב כי אני לא יודעת, אלא אם ד"ר חגית מאיר יודעת יותר ממני.

יהודה סקר: מי כן יודע?

יהודה סקר: גברתי, כל שנה אותו הדבר.

שלומית עמיחי: למה אדוני יגיד לי: "כל שנה", כאשר אני אומרת שאני השנה הזאת?

יהודה סקר: אני כבר יושב פה שנה חמישית ברציפות, אני לא עולה חדש.

שלומית עמיחי: אבל, אני בשנה הראשונה.

יהודה סקר: ד"ר קדמן, נכון מה שאני אומר?

שלומית עמיחי: ליהודה יש מנהג טוב.

שלומית עמיחי: בהתחלה הוא אומר, ואחר כך הוא שולח לי פתק של "לא התכוונתי".

שלומית עמיחי: אז בוא לא תתכוון מראש, ובוא נדבר בנועם, בבקשה.

מיכאל מלכיאור: לא בשביל לחזק את דברי יהודה סקר, אבל לפני שבועיים כאשר הסוגיה עלתה על השולחן, היו לך נציגים בכירים שישבו איתנו פה, ונאמר חד משמעית על-ידי שהסוגיה הזאת תעלה, ושאנחנו מצפים שתהיה תשובה מלאה של המשרד לעניין הזה, כך שזה לא רק לפני שנה.

מיכאל מלכיאור: כולם ידעו שזה עולה על השולחן.

מיכאל מלכיאור: אני לא מצפה ממך לדעת, אבל אני כן מצפה מהאנשים שלך שידעו שזו תהיה שאלה מרכזית.

שלומית עמיחי: אני אשלים את מה שלא ידוע כאן ככל שאני יודעת.

שלומית עמיחי: כספי הקרן השנה חולקו באיחור רב מסיבות שאינן קשורות במשרד.

שלומית עמיחי: זה החל בשביתת המורים והמשיך בסיבה אחרת שהיתה שאני לא זוכרת מהי, שגרמה לכך שלא ניתן היה להקצות את זה.

יעל פרבר: הכספים הגיעו בחודש מאי.

שלומית עמיחי: יעל, תודה.

שלומית עמיחי: הכספים הגיעו בחודש מאי, ולכן חלק מהכספים לא חולק.

שלומית עמיחי: הם אוגמו במה שקרוי עודפים מחויבים, ועומדים לרשות המשרד לשנה הקרובה.

מיכאל מלכיאור: אני לא מבין את הדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: האם התקציב לא מגיע לאורך השנה?

שלומית עמיחי: הרי הוועדה יודעת, וגם כבודו יודע שהתוספת התקציבית של המלגות אינה נמצאת בבסיס התקציב - חלק ממנה - אלא כתוספת שהמשרד החליט עליו, וכדי להעביר אותו יש צורך לבצע פנייה תקציבית לוועדת הכספים.

שלומית עמיחי: הפנייה התקציבית השנה עוכבה שבועות רבים מסיבות שונות ומשונות של חברי הכנסת, ולא עברה בזמן.

שלומית עמיחי: ולכן, קיבלנו אותה רק במאי.

שלומית עמיחי: אנחנו לא יכולים לחלק כסף שאין לנו.

יהודה סקר: לא חולקו.

יצחק קדמן: אז רימו את הוועדה.

מיכאל מלכיאור: אני ממש המום מהדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: הרי כשאנחנו אישרנו ביולי שנה שעברה את הסכום - - -

שלומית עמיחי: כל הסכום שהיה בבסיס התקציב חולק.

שלומית עמיחי: לגבי הסכום שלא היה בבסיס התקציב – חיכינו לקבלתו.

מיכאל מלכיאור: מה היה בבסיס, ומה לא היה בבסיס?

שלומית עמיחי: פנייה תקציבית בכנסת המכובדת הזאת אושרה רק בחודש מאי, אף כי נעשתה על ידנו בחודש פברואר.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מדברים על חודש יולי שנה שעברה, לא על פברואר ולא על מאי.

שלומית עמיחי: גם אני קצת נדהמת, כי היושבים כאן בקיאים בדברים לא פחות ממני, ויודעים שכשמשרד מחליט לשנות סדרי עדיפויות, ולשנות תקנות תקציביות, ולהסב מתקנה אחת לשנייה, אזי הוא צריך לבצע פרוצדורה.

שלומית עמיחי: הפרוצדורה היא שהפנייה הראשונה שמועברת לוועדת הכספים בכנסת, מועברת אם אינני טועה בחודש אוקטובר או נובמבר.

שלומית עמיחי: בפנייה הראשונה המשרד ביקש את העברת הכספים.

שלומית עמיחי: העברת הכספים התעכבה בשנה הזאת באופן בלתי שגרתי שלא אפשר לחלק את הכספים לבתי הספר.

שלומית עמיחי: אשר על כן, כל הכסף שהיה בבסיס התקציב חולק, וכל הכסף שלא היה בבסיס התקציב לא חולק.

מיכאל מלכיאור: אז למה זה לא היה בבסיס התקציב?

מיכאל מלכיאור: כמה היה בבסיס התקציב?

מיכאל מלכיאור: מי יודע פה את הנתונים?

רן כהן: אדוני היושב ראש, מה שהיה צריך להיעשות הוא ששרת החינוך תדפוק על שולחן בממשלה, ותגיד למה לא משלמים את זה?

רן כהן: זה מה שקורה כשמשרד האוצר לא משלם.

מיכאל מלכיאור: אולי מישהו מטעם משרד החינוך יודע.

מיכאל מלכיאור: ריקי, אולי את יודעת.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש לדעת קודם כל, מה אושר שנה שעברה פה בוועדה.

דפנה הר אבן: דובר על 20 מיליון.

מיכאל מלכיאור: לא, לא - בכלל לא.

מיכאל מלכיאור: נדמה לי שהיה מדובר על 56 מיליון, או משהו כזה.

דפנה הר אבן: והורידו את זה ל-20 בסוף.

אבי גור: אדוני, יש לי את הפרוטוקול, את הודעת ועדת החינוך – 55 מיליון שקל.

מיכאל מלכיאור: בסדר, אז 55 מיליון.

אבי גור: היתה הבטחה של יושב-ראש הקואליציה להגיע ל-90.

מיכאל מלכיאור: לא, זה לא נכון, זה היה שנה לפני זה.

מיכאל מלכיאור: אני מדבר על שנה שעברה לא על שנה לפני זה.

מיכאל מלכיאור: אם הנתונים שלך הם מלפני שנתיים אז הם לא מדויקים.

מיכאל מלכיאור: לפני שנתיים היתה הבטחה של יושב-ראש הקואליציה שהדרישה שלנו להעלות את זה ל-90 מיליון תיעשה.

מיכאל מלכיאור: בסוף קיבלנו עוד איזה 10 מיליון עלובים - מ-45 ל-55.

מיכאל מלכיאור: קיבלנו הבטחה בשנה שעברה, ועל בסיס ההבטחה הזאת אושרו התשלומים, שבבסיס התקציב הזה יהיה הסכום הזה של 55 מיליון לשנה הנוכחית.

מיכאל מלכיאור: זו פעם ראשונה שאני שומע שזה לא היה.

מיכאל מלכיאור: תספרו לנו.

שלומית עמיחי: אנחנו תיכף נשלים את הנתון הזה.

שלומית עמיחי: אולי אתה יכול לעבור להמשך, ואנחנו נשלים.

יצחק קדמן: אבל, אם זה כך אני מציע לא לאשר בכלל תשלומי הורים.

יצחק קדמן: זה מעשה של רמייה, אי אפשר לעבור על זה לסדר היום.

יצחק קדמן: בשנה שעברה הוועדה המכובדת הזאת, באמת באילוצים בלתי רגילים, אני מזכיר לכם בהבטחה שזה אגב השנה האחרונה, התנתה את העניין בקרן מלגות כדי לסייע במעט לתלמידים מתקשים.

יצחק קדמן: הובטח שיהיה פה 56 מיליון שקל.

יצחק קדמן: עכשיו אני שומע שלא היה 56 מיליון – אם בכלל.

שלומית עמיחי: לא, אתה לא שומע שלא היה 56 מיליון.

שלומית עמיחי: אתה שומע שלא כל הכסף נמצא בבסיס.

שלומית עמיחי: חברים, הריני להודיעכם שכל מה שמוחלט מעבר לעוד שבועיים-שלושה, הוא כבר לא בבסיס התקציב.

שלומית עמיחי: הרי אתם יודעים זאת, אז לא להיתמם בעניין הזה.

יצחק קדמן: את התלמיד ואת משפחתו מעוטת היכולת לא מעניין אם זה בבסיס התקציב, או לא בבסיס התקציב.

יצחק קדמן: השאלה היא מאוד פשוטה, כמה כסף חולק בשנה שעברה, וכמה תלמידים קיבלו את זה?

יצחק קדמן: האם אף אחד לא יודע להגיד את זה?

יצחק קדמן: אם לא קיבלו, אז אני חושב שלא צריך לאשר השנה את תשלומי ההורים מפני שאי אפשר לסמוך על אף אחד.

מיכאל מלכיאור: אין פה תוכנית כבקשתך, בואו נעשה את הדברים כסדר.

מיכאל מלכיאור: בואו נשמע מה היה, מה חולק, ועל איזה בסיס חולק?

מיכאל מלכיאור: והאם לא חולק כסף אחר?

מיכאל מלכיאור: אני חושב שחשוב להבין זאת.

מיכאל מלכיאור: שלומית, זה לא עוד איזה סוגיה, זה הבסיס לאישור.

מיכאל מלכיאור: ההסכמה בינינו לבין משרד החינוך זה החוק.

מיכאל מלכיאור: כמו שאישרנו את התשלומים, אישרנו את המלגות.

שלומית עמיחי: חברים, גם תקציב המדינה זה חוק.

שלומית עמיחי: הוועדה הזאת יודעת שתקציב המדינה הוא במקרה גם חוק.

שלומית עמיחי: אני לא יכולה לעמוד בחוקים שסותרים אחד את השני.

שלומית עמיחי: אי אפשר לבוא אל משרד החינוך כל הזמן, ולהתנצח ולהתנגח בנו כשאנחנו מקיימים חוק.

שלומית עמיחי: חוק התקציב מחייב את חשב המשרד לשלם על-פי הכסף שיש בתקנה.

שלומית עמיחי: חוק התקציב מחייב את מנכ"לית המשרד לתת הנחיות לתשלום על-פי התקציב שנמצא בתקנות התקציביות.

שלומית עמיחי: כשוועדת החינוך ממליצה, מאשרת, מחייבת, את המשרד להסביר, אפשר לבוא בטענה למשרד אם לא פנה וביקש מהכנסת המכובדת הזאת לאשר לו לעמוד בחוק התקציב.

שלומית עמיחי: המשרד פנה, הכנסת המכובדת עיכבה את הבקשות.

שלומית עמיחי: אגב, לא רק של המשרד, אלא של כל משרדי הממשלה.

שלומית עמיחי: אני לא יכולה להעביר שום תשלום כשאין לי לכך כיסוי בתקנה תקציבית.

שלומית עמיחי: המשרד עמד בכל דרישות הוועדה, עמד בכל דרישות החוק.

שלומית עמיחי: מה שלא בוצע, לא בוצע משום שיש פה דרישות סותרות לקיום החוק.

שלומית עמיחי: חשוב פעם אחת לומר את הדברים על השולחן, כי אני חושבת שכל הוותיקים היושבים כאן יודעים זאת.

שלומית עמיחי: אי אפשר כל פעם לבוא ומצד אחד להגיד: חוק, ומצד שני להגיד: אל תקיימי את החוק השני שהוא חוק לא פחות תקף מהחוק הזה.

אבי גור: אדוני, אלמנה נמצאת במינוס בחשבון במשך חמישה חודשים, כשהם קיבלו את הכסף.

אבי גור: למה לא להחזיר לה?

אבי גור: אותו הדבר כמו בטיולים.

אבי גור: הטיול לא התקיים, תחזירו את הכסף.

מיכאל מלכיאור: בוא נשמע מה קוים, ומה לא קוים.

מיכאל מלכיאור: אחר כך, נדבר על זה.

מיכאל מלכיאור: אין אף אחד שדורש לא לקיים את חוק התקציב, וזה לא פייר להגיד את זה כך.

מיכאל מלכיאור: אם משרד החינוך היה חושב שצריך להכניס את ה-55 מיליון שקל – או כמה שזה בדיוק – לבסיס התקציב, ולא נותנים לו, אז היו באים ומודיעים לנו את זה.

מיכאל מלכיאור: היו באים ואומרים לנו: אנחנו לא מסוגלים לקיים את החוק שאושר פה, תעזרו לנו.

מיכאל מלכיאור: אבל, לא יכולים לבוא שנה אחרי זה ולהגיד: כל מה שאושר זה - - -

קריאה: ישרא-בלוף.

מיכאל מלכיאור: בואו נשמע קודם את הנתונים המדויקים כי זה מה שנדרש לשמוע.

שכיב מוראד שנאן: ברשותך, שאלה קטנה למנכ"לית.

שכיב מוראד שנאן: כשהם פנו בחודש פברואר לבקש את האישור של התקציב, הם פנו על בסיס חומר מסוים שהיה להם ביד של מי שהם רוצים לחלק לו, וקיבלו את האישור כעבור שלושה חודשים בחודש מאי.

שכיב מוראד שנאן: האם בזמן שבין הבקשה לבין האישור, המשרד לא עשה שום הכנה לחלק את זה, והאם אי אפשר היה לעשות את זה במאי-יוני?

שלומית עמיחי: המשרד עשה הכנה, ונתן את כל מה שיכול היה להציע לבתי הספר שיש בידו.

שלומית עמיחי: הוא לא מציע לבתי הספר מה שאין בידו.

אבי גור: אבל, עכשיו יש לו במלגות.

שלומית עמיחי: אין שום בעיה, אין - --

מיכאל מלכיאור: סליחה, אני מבקש.

מיכאל מלכיאור: ד"ר חגית מאיר, האם את יכולה לענות?

חגית מאיר: אני לא מטפלת בנושא המלגות.

מיכאל מלכיאור: אז מי מטפל בזה?

שלומית עמיחי: ביקשתי שישלימו לי את הנתונים, ועוד כמה דקות אני אוכל להעביר אליך.

מיכאל מלכיאור: בסדר, עוד כמה דקות.

מיכאל מלכיאור: נעזוב לרגע את המלגות, כי אין מי שיודע.

מיכאל מלכיאור: שלומית תקבל את זה מהמשרד.

מיכאל מלכיאור: בואו נעבור לטבלה.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת אלקין, אתה בא כנציג ועדת הכספים להשלים.

זאב אלקין: זה נכון שלוועדת הכספים היתה ביקורת קשה על משרד החינוך במספר סוגיות, שחלקן אפילו עלו כאן בוועדה הזאת, וועדת הכספים ניסתה לבקש לזרז ולנהל דו-שיח עם המשרד בלי הצלחה יתרה.

זאב אלקין: הכלי היחידי שהיה ברשותה הוא העברות תקציביות.

זאב אלקין: אבל שלומית, אני ישבתי בדיונים האלה, וכשהיו העברות תקציביות שהיו חשובות למשרד החינוך, הגיעו נציגים בכירים של המשרד ואמרו: כך וכך וכך, זה מה שעומד על סדר היום, תשחררו את זה, וזה שוחרר.

זאב אלקין: אני לא זוכר מקרה אחד שהגיעו נציגים בכירים של המשרד לוועדת הכספים במקרים האלה, וועדת הכספים לא התחשבה בטובת האזרחים.

זאב אלקין: לכן, אם הנושא הזה היה עומד בסדר עדיפויות של המשרד, והיה מגיע הנציג הרלוונטי של המשרד לוועדת הכספים, והיה מסביר במה מדובר ופורס את היריעה, אין לי ספק בכל שזה היה מאושר.

זאב אלקין: את זה אני אומר כאחד מאלה שנמצאים בתוך הוועדה שדרש מהמשרד לעשות דברים שלצערי המשרד לא עשה עד היום.

זאב אלקין: ולכן, זה נראה לי קצת לא רציני להטיל את כל האחריות על כך שוועדת הכספים לא אישרה.

זאב אלקין: תודה.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: אנא להסביר לנו מה שיש בפנינו עכשיו.

שלומית עמיחי: חגית, בבקשה.

חגית מאיר: אני מסבירה את הטבלה.

חגית מאיר: ביטוח תאונות אישיות השנה עלה מ-32 שקלים בשנה שעברה ל-34 בעקבות המכרז האחרון של הביטוח של החברה למשק וכלכלה שלפיו המערכת למעשה מתיישרת, כי זה הגורם הגדול ביותר.

חגית מאיר: למעשה, הוא מכתיב את רף המחירים בשוק.

חגית מאיר: המעלה הגדולה של המכרז הזה היא שרשות שמבטחת באמצעותו ושומרת על הרצף, לעולם לא תידרש לשלם יותר מהמחיר המרבי המותר, גם אם היא תובעת פיצויים בשיעורים העולים עשרות מונים על הפרמיה שהיא משלמת, שזה חריג בעולם הביטוח, ואנחנו פועלים ל- - -

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להזכיר, כפי שזה גם כתוב פה, שביטוח התאונה הוא תשלום החובה היחידי שיש פה.

מיכאל מלכיאור: כל השאר זה תשלומי רשות.

מיכאל מלכיאור: אני גם מבקש מכם, כפי שביקשתי כל שנה מכם, להביא בטבלה מה שהיה שנה שעברה ומה שמבקשים השנה.

מיכאל מלכיאור: כך תמיד מביאים טבלה בצורה רצינית.

מיכאל מלכיאור: אני מצטער על כך, אבל הייתי בטוח שאתם תעשו את זה.

מיכאל מלכיאור: זה קשה מאוד כשאין את הראייה של מה שהיה לפנינו.

מיכאל מלכיאור: אבל, בסדר – בואו נמשיך.

מיכאל מלכיאור: אגב, יש הרבה מאוד מה לומר על הביטוח.

מיכאל מלכיאור: היה לנו דיון רחב על זה.

מיכאל מלכיאור: כמובן שהסיפור לא עובד, יש תשלומים כפולים.

מיכאל מלכיאור: לוקחים על אותו ביטוח ששייך – למשל, תנועות נוער וארגונים - - -

חגית מאיר: סליחה, זה ביטוח אחר.

חגית מאיר: תנועות נוער זה ביטוח כיסוי חבות של תנועת הנוער.

חגית מאיר: זה לא כיסוי לילד שמבוטח 24 שעות.

חגית מאיר: יצחק קדמן: גובים אותו מההורים.

חגית מאיר: תנועת הנוער מפילה את זה על ההורים, הקייטנות מפילות את הביטוח הכפול על ההורים.

חגית מאיר: ההורים הם אלה שנדרשים לשלם כפול.

יגאל שגיא: אבל, זה הביטוח היחיד שהוא ביטוח שהוא מחויב על פי דין.

מיכאל מלכיאור: זה שזה מחויב על פי דין כבר אמרתי.

מיכאל מלכיאור: זו לא הנקודה.

מיכאל מלכיאור: הנקודה שעלתה פה היא שההורים נדרשים.

מיכאל מלכיאור: הרי הביטוח הזה הוא לא רק מכסה את הזמן שהילד בבית הספר.

מיכאל מלכיאור: זה מכסה את ביטוח הילד 24 שעות ליום, 365 יום.

מיכאל מלכיאור: ולכן, כשמבקשים לקבל את התשלום הזה כמה וכמה פעמים יש פה משהו פסול.

מיכאל מלכיאור: אני לא רוצה להיכנס לכל הסוגיה, אני רק מעלה את הסוגיה כי זו סוגיה מאוד בעייתית.

מיכאל מלכיאור: אף פעם לא קיבלנו הסבר.

מיכאל מלכיאור: ד"ר חגית מאיר, גם מה שאת אומרת שזה כיסוי לתנועה – זה לא מדויק.

חגית מאיר: זה מדויק מאוד.

חגית מאיר: החברה להגנת הטבע כמעט התמוטטה לפני כ-15 שנה, כאשר נתבעו נזיקין, ונפסק לאדם שספג נכות בטיול של החברה להגנת הטבע נזיקין בסך מעל 10 מיליון שקל.

חגית מאיר: החברה להגנת הטבע כמעט התמוטטה מזה.

חגית מאיר: אי לכך, הוחלט שכל הגופים הללו יעשו ביטוח כיסוי חבות בדיוק למקרים כאלה.

חגית מאיר: המדינה מבטחת את עובדיה, גופים שאינם המדינה אינם מבוטחים אחרת.

רן כהן: ד"ר מאיר, האם הפוליסה נמצאת בידי ההורים שמשלמים את הכסף?

מיכאל מלכיאור: לא.

מיכאל מלכיאור: אף הורה גם לא יודע שיש כיסוי.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא נעלה את זה.

מיכאל מלכיאור: בואו נמשיך, אנחנו עוברים לבריאות השן.

אבי גור: אדוני, אנחנו נפנה לבג"ץ על הנושא הזה.

מיכאל מלכיאור: על איזה נושא?

אבי גור: על מה שדובר הרגע, על הביטוח.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא דנים פה בבג"צים, את זה עושים בבג"ץ.

חגית מאיר: ביטוח בריאות השן – שירות מקיף, נשאר כשהיה באותן רשויות שמקיימות את השירות הזה.

יהודה סקר: אדוני היושב ראש, האם אפשר לשאול מה קורה - - -

מיכאל מלכיאור: לא, תן לה להגיד.

יהודה סקר: אין מכרז, לא יצא מכרז.

יהודה סקר: מתי נדבר על זה?

חגית מאיר: אדוני, זה בכלל לא זה.

חגית מאיר: מדובר על ביטוח בריאות השן שמקיים משרד הבריאות עם הרשות המקומית לגבי טיפולי שיניים לילדים.

יהודה סקר: על זה אני מדבר.

יהודה סקר: זה אותה רשת עם חמישים סניפים - - -

דפנה הר אבן: אתה מדבר על חבלות בשיניים, ואתה לא מדבר על בריאות השן.

דפנה הר אבן: במקום להתפרץ תעשה שיעורי בית.

יהודה סקר: גם את.

דפנה הר אבן: אני עשיתי.

יהודה סקר: למה לא יצא מכרז עד היום?

אבי גור: בשנים קודמות היה נהוג לכתוב טיפול בסיסי - חינם.

אבי גור: טיפול מקיף – הסכום.

אבי גור: אנחנו עמדנו על זה, והוועדה קבעה את זה.

אבי גור: זה חשוב משום שיושב פה נציג של משרד הבריאות שהוא אחראי על הנושא, וזה הישג שלהם.

אבי גור: בחינם מקבלים בדיקה והדרכה, וזה היה שורה בעבר.

אבי גור: בעבר אתם תיקנתם את זה, ומשרד החינוך הסכים לזה בקלות.

אבי גור: זה לא מחייב אותו לשום דבר.

אבי גור: אני מבקש רק להוסיף את השורה הזאת כמו שהוספנו בדיון הקודם – זה הכול.

חגית מאיר: לא היה בשנתיים האחרונות, כל עוד משהו הוא חינם - - -

דפנה הר אבן: אני מחזיקה את הדוח שלפני שנה – הוא לא היה קיים.

מיכאל מלכיאור: סליחה, אני לא נתתי לאף אחד אחר את זכות הדיבור, חוץ מלד"ר חגית מאיר.

חגית מאיר: מה שלא תשלום, לא מפורסם.

חגית מאיר: זה לא לוח מודעות כאן, זה תשלומי הורים.

אלכס מילר: אנחנו ביקשנו את זכות הדיבור, אם אתה - - -

מיכאל מלכיאור: אני לא נותן לאף אחד זכות דיבור.

מיכאל מלכיאור: יש הרבה שנרשמים.

מיכאל מלכיאור: לא מתפרצים כל הזמן, אי אפשר לדון כך.

רן כהן: אני רק אנצל את זכות הצעקה כי אני הולך לוועדה אחרת.

רן כהן: אם זה היה תלוי בי, הייתי מצביע כאן אישור התשלומים.

חגית מאיר: לגבי סל תרבות – אנחנו מבקשים פה העלאה בשיעור של 10%.

חגית מאיר: המחיר של סל תרבות לא עודכן לפחות מאז תשס"ה.

חגית מאיר: כלומר, ארבע שנים.

חגית מאיר: היתה פניה לשרת החינוך, וגם לוועדה הנכבדה הזאת בשבוע שעבר מצד מנהלי מוסדות שמספקים את שירותי התרבות לנוער, תיאטראות, מוסדות אחרים, בטענה שהעלויות קפצו מאוד בשנים הללו, בעיקר הסיפור של עלויות הדלק, שכן סל תרבות בהרבה מקרים זה מופעים תרבותיים שנוסעים אל בתי הספר.

חגית מאיר: היתה בקשה להעלות ב-10% את הגביה יחסית לשנה שעברה שכאמור ארבע שנים לא עודכנה, וזאת הצעתנו.

מיכאל מלכיאור: אני רק מזכיר שבשבוע שעבר כאשר דיברנו אמרתם שיש שתי אופציות כשהאחת היא של 5%.

מיכאל מלכיאור: למה החלטתם 10%?

חגית מאיר: אנחנו הבאנו את האופציה הזאת מתוך הנחה שכיוון שגם בטיולים התופעה הזאת של התייקרות שנובעות הרבה כתוצאה מהתייקרות הדלק, היא תופעה שאי אפשר לבלוע אותה.

חגית מאיר: דברים אחרים קשה לבלוע.

חגית מאיר: הבאנו פה כחלופה בהערות גם את האופציה של 5% לשיקולה של הוועדה.

מיכאל מלכיאור: האם העלאתם 10% לאורך כל הדרך?

חגית מאיר: לכל שכבות הגיל.

חגית מאיר: לגבי מסיבות – נשארות כשהיו.

חגית מאיר: השאלת ספרי לימוד – כשהיה בשנה שעברה.

מיכאל מלכיאור: אני מזכיר שעדכנו את זה בשנה שעברה.

חגית מאיר: כן.

חגית מאיר: ארגוני ההורים – כשהיה.

יצחק קדמן: איפה הכסף של ארגוני ההורים מהשנה?

חגית מאיר: לא נגבה.

חגית מאיר: ניתנה הוראה בחוזר מנכ"ל ראשון שנה שעברה.

חגית מאיר: יש להבחין בין ועד הורים יישובי ששם - - -

יצחק קדמן: לא, אני מדבר על ארגון הורים ארצי.

חגית מאיר: ניתנה הוראה מפורשת לא לגבות ולא להעביר.

יהודה סקר: על-ידי מי ניתנה ההוראה?

חגית מאיר: חוזר מנכ"ל תשס"ט/1.

אלכס מילר: אי אפשר לעשות את זה על חשבוננו.

אלכס מילר: אם אתם רוצים לדבר, תיפגשו בבקשה.

חגית מאיר: ארגונים – כשהיה.

חגית מאיר: לגבי טיולים – באה כאן העלאה על פי תחשיב שמפורט כאן בעמודים 4 ו-5 לנספח הזה.

חגית מאיר: ניתן פה פירוט של התחשיב.

חגית מאיר: מסורת נאה נוסדה בשנה שעברה על-פיה המשרד מדווח לוועדה בדיוק את הרכבי העלויות של הטיולים, ומה מהם מתייקר.

חגית מאיר: כדי שלא ייווצר מצב של מספרים בעלמא הבאנו פה בשני הדפים האחרונים את התחשיב המפורט לפי מה התייקרו הטיולים.

חגית מאיר: בטיולים יש לנו עליה מאוד גדולה במחירי הדלק, ההסעות עלו מאוד.

חגית מאיר: אני רוצה להזכיר – מכרז מובילים שהיה למשרד, לא ניתן להאריך אותו בתנאים הקיימים, כי המובילים מסרבים בגלל העליות.

חגית מאיר: לא נוסעים במחירי הפסד.

חגית מאיר: במלווה חמוש ומלווה רפואי היתה עליה מסוימת מפני שרשויות הביטחון דרשו קורס נוסף של הכשרה שמייקרת את עלותם.

חגית מאיר: בכלכלה ולינה חושבה עלייה של 4% לפי התעריפים של אכסניות הנוער.

חגית מאיר: אנחנו בדרך כלל מחשבים את זה על-פי איגוד אכסניות הנוער.

חגית מאיר: אי לכך, העלייה הגדולה היא בסעיף טיולים כמו שפורט פה.

זאב אלקין: בכמה אחוזים זה עלה?

חגית מאיר: זה משתנה לגבי שכבות הגיל השונות על גבי פירוט הטיול.

חגית מאיר: זה החל מעלייה מינורית לגבי מקרים של יום אחד בלי לינה, לעליה הרבה יותר גדולה כאשר מדובר בלינות.

זאב אלקין: למשל, טיול של ארבעה ימים, בכמה אחוזים העלייה?

חגית מאיר: אני יכולה לתת פה נתונים.

חגית מאיר: שנה שעברה טיול בן יום אחד ארוך, עד הערב, היה 112 שקלים.

חגית מאיר: השנה הוא 126.

חגית מאיר: זאת אומרת, התייקרות בשיעור של כ-10% - 11%.

חגית מאיר: טיול של יומיים היה 340 שקלים בשנה שעברה.

חגית מאיר: השנה 387 שקלים.

חגית מאיר: טיול של שלושה ימים שנה שעברה היה 562 שקלים, והשנה 616 - זה שיעור העלייה.

זאב אלקין: וטיול לארבעה ימים?

חגית מאיר: טיול לארבעה ימים שנה שעברה 790 שקלים, השנה 867 כאשר בתי הספר לשיקולם יכולים לקחת - - -

דפנה הר אבן: לא היה טיול של ארבעה ימים לפני שנה.

יצחק קדמן: אסור היה.

יצחק קדמן: אתם הוראתם להסתפק בשלושה ימים.

חגית מאיר: אלה פירוט ההתייקרויות.

חגית מאיר: ברצוני להעיר עוד מספר הערות.

חגית מאיר: תוכנית הטיולים נקבעה על-פי תוכנית המינימום ליבה לטיולים שנקבעה על-ידי מינהל חברה ונוער.

חגית מאיר: בתי- הספר מקבלים הנחיה שאין לגבות מעל לסכום המרבי המותר.

חגית מאיר: אם הם מצליחים להוזיל עלויות על-ידי יוזמות שונות, הם רשאים לטייל יותר, ובלבד שלא יגבו שקל אחד מעל המחיר המרבי המותר.

חגית מאיר: יושב-ראש הוועדה ביקש קצת נתונים לגבי עומק הגבייה, ואני יכולה להביא אותם בזה.

חגית מאיר: בממוצע ארצי עומק הגבייה הוא 70% עד 80%, כאשר אני מדברת על ממוצעים ויש בתי ספר קשים - הגבייה היא 50% - 60%.

חגית מאיר: יש לנו בתי ספר שהגבייה היא מעל ל-100% שכן ההורים תורמים, הבוגרים תורמים וכו'.

חגית מאיר: אין לנו דרך לפלח את הלא משלמים על-פי המניעים מהסיבה הפשוטה שאין לנו כלים לקבוע אם אדם אומר: "אין לי", האומנם אין לו, או שמא המדובר בסדרי עדיפויות.

חגית מאיר: אי לכך, אין לי אפשרות לפלח מדוע לא משלמים מסיבות עקרוניות, סיבות דווקאיות, או מחמת מצוקה אמיתית שקיימת לצערנו הרבה מאוד.

מיכאל מלכיאור: אם אנחנו מעלים את זה עכשיו כהצעתכם, האם זה ישפיע על הגבייה?

מיכאל מלכיאור: זה דבר שחשוב לדעת אותו.

מיכאל מלכיאור: כי אם אנחנו מעלים ב-10%, וזה רק יעמיק את הפער, ויגרום לכך שיותר ויותר לא ישלמו, אז לא עשינו שום דבר.

מיכאל מלכיאור: יש לזה משמעות.

חגית מאיר: אין לנו נתונים, ואין לנו דרך לקבוע את הקשר בין גובה התשלום לבין - - -

מיכאל מלכיאור: אנחנו יודעים שיש לנו היום מצב במדינת ישראל ש-35% עד 36% מהילדים נמצאים מתחת לקו העוני, ועוד כ-20% שנמצאים מסביב לקו העוני.

מיכאל מלכיאור: בואו נגיד גרוסו מודו 50% נמצאים שם, וזה תואם פחות או יותר גם את ה-50%.

מיכאל מלכיאור: רק בגלל הסיבה הזאת היה כל כך חשוב לדעת מה הקריטריונים של החלוקה של הכספים הקטנים האלה של המלגות.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שזה מוצדק.

מיכאל מלכיאור: מאחר ולא קיבלתי כלום מהמשרד, אני ניסיתי לבדוק נתונים בשבועות הללו עם החברה להגנת הטבע ואחרים.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שבשני הסעיפים האלה – גם התרבות, וגם הטיולים – מוצדק להעלות את הסכום.

מיכאל מלכיאור: אבל, אם אנחנו מעלים ובסופו של דבר זה רק יגרום לכך שיותר הורים לא ישלמו, אז מה עשינו?

חגית מאיר: יש לנו פה בעיה כפולה.

חגית מאיר: מצד אחד, אני מסכימה איתך שיש לנו פה בעיה אמיתית.

חגית מאיר: ברגע שדורשים מהורים תשלום על שירותי חינוך כאלה או אחרים, מראש אנחנו נכנסים לבעיה שיש הורים שמצבם הכלכלי אינו מאפשר זאת.

חגית מאיר: מצד שני, אם אנחנו משאירים תמחור נמוך לא ריאלי, אנחנו פותחים פתח לחריגות.

חגית מאיר: כי הרי אם רוצים לקיים טיול, והטיול לא תומחר ריאלית הרי בסך הכול יחרגו.

חגית מאיר: אנחנו פה נעים מהפח אל הפחת.

מיכאל מלכיאור: זה כל המלכודת של כל תשלומי ההורים.

מיכאל מלכיאור: בסדר, הבנתי.

מיכאל מלכיאור: בואו נמשיך.

חגית מאיר: רציתי רק לציין שיש לנו נתונים ראשוניים על הבקרה ל-ס"ז.

חגית מאיר: אלו נתונים ראשוניים וטיוטא.

חגית מאיר: אני אעביר ליובל ממרכז המידע את הדוח ברגע שהוא יהיה לי, כשם שאני עושה כל שנה.

חגית מאיר: לגבי בקרת תשלומי הורים ל-ס"ז - יש ירידה של 6%.

חגית מאיר: הבקרה גילתה שבתשס"ה ש-80% מבתי הספר חרגו.

חגית מאיר: בתשס"ו חלה ירידה של 6% ל-74%.

חגית מאיר: בתשס"ז נמשכת הירידה – 68% בתי ספר נמצאו חורגים.

חגית מאיר: לגבי בתי הספר שב-ס"ו נמצאו חורגים, כל המנהלים קיבלו מכתב ממנכ"ל המשרד, והם זומנו בלי יוצא מהכלל לבירור אצל מנהל המחוז שלהם, כשהבירור תועד.

חגית מאיר: אינני יודעת עד כמה הגורם הזה מרתיע.

חגית מאיר: כשהנתונים יתקבלו, אנחנו צריכים לעבור פר בית-ספר על מנת לראות האם באמת חזרו חריגות באותם מוסדות שבוקרו.

מיכאל מלכיאור: אם החריגות היו 74% ומול זה 68%, אני יכול להבטיח לך שהיו חזרות לחריגות – לפחות מינימום מתמטיקה למדתי.

חגית מאיר: זאת דגימה, הבקרה היא בדגימה.

מיכאל מלכיאור: לבית-הספר יש מפקחים, למה הם לא מפקחים על כל בתי-הספר?

שלומית עמיחי: המפקחים לא יכולים.

שלומית עמיחי: תקצוב המפקחים, מצבת כוח-האדם של המפקחים לא מאפשרת למפקחים לפקח גם על נושא תשלומים.

שלומית עמיחי: אני צריכה גם לומר שכישורי המפקחים הם לא בדיוק לנושא של בדיקה עם מנהל בית-הספר.

שלומית עמיחי: אנשים שעושים את הבקרה הם אנשים מקצועיים דווקא בתחום הזה.

שלומית עמיחי: אני חושבת שטוב שכך נעשה.

מיכאל מלכיאור: יהיה לי אולי הרבה פנאי, ואני מוכן לעשות בקרה בשבילכם.

מיכאל מלכיאור: הבעיה היא שאתם לא מענישים אף אחד.

מיכאל מלכיאור: הבעיה היא שאף אחד לא נענש, ולכן ההרתעה היא קלה מאוד.

חגית מאיר: בירור אצל מנהל מחוז לגבי מנהל בית ספר הוא מאוד לא נעים.

חגית מאיר: זה יותר מאי נעימות, מה גם שהבירור הזה מתועד.

חגית מאיר: אגב, יש מקרה אחד שלצערי נמשך הרבה זמן של מנהל שעומד לדין בבית הדין למשמעת של עובדי המדינה על חריגות תשלומי הורים שהיו באמת מוגזמות, מופרזות, מעל ומעבר.

מיכאל מלכיאור: כמה זה חריגה מוגזמת?

חגית מאיר: בעיר פיתוח שנמצאת באשכול סוציו-אקונומי 3, הוא גבה 4,000 שקל בשנה על תגבורים שונים וכו'.

יהודית גידלי: מה היה עומק הגבייה של זה?

חגית מאיר: עומק הגבייה היה כזה שאנשים באו להתלונן, וכך האיש הגיע להעמדה לדין משמעתי של עובדי מדינה.

מיכאל מלכיאור: אני לא רוצה לחזור על הדברים.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שראוי ונכון לעשות הרתעה אמיתית.

מיכאל מלכיאור: הרתעה אמיתית זה אומר להעמיד מנהלים לדין אחרי התראה, לפחות לדין משמעתי.

מיכאל מלכיאור: לא יעזור שום דבר, הם עוברים על החוק בריש גליי.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מקבלים מבול של תלונות על העניין.

מיכאל מלכיאור: לא צריך הרבה פקחים או חברות רואי חשבון, ושום דבר, כדי למצוא פה את העבריינים.

מיכאל מלכיאור: הכול נעשה בריש גליי.

מיכאל מלכיאור: אני שוב מזכיר - היתה הבטחה של השרה שכך ייעשה.

מיכאל מלכיאור: היא אמרה לנו את זה ביוזמתה לפני שנתיים ושלושה חודשים.

מיכאל מלכיאור: אם זה יקרה, יהיה שינוי במערך הזה.

חגית מאיר: כבוד היושב ראש, יש לנו בעיה נוספת.

חגית מאיר: אל תשכח שחריגות בתשלומי הורים הרבה פעמים זה מסוג הדברים שבמשטרה קוראים לזה: עבירה ללא מתלונן.

חגית מאיר: כלומר, שני הצדדים מעוניינים בביצוע העבירה במידה שווה.

מיכאל מלכיאור: מה זה "לא מתלונן"?

מיכאל מלכיאור: מה כל התלונות?

חגית מאיר: אבל, אל תשכח שאת החוזר המוסדי מאשר ועד ההורים המוסדי.

חגית מאיר: במילים אחרות, הנציגות הנבחרת של ההורים, שפה נותנים להם פתחון פה ודיבור, מאשרת את הגבייה שקבע המנהל.

קריאות: ממש לא.

קריאות: אי דיוקים רבים יש בדברייך.

מיכאל מלכיאור: אני לא רוצה להעמיק בזה.

שלומית עמיחי: אני חייבת לסיים.

יהודה סקר: מה עם ההבטחה, גברתי המנכ"לית.

מיכאל מלכיאור: יהודה, אתה לא עושה את זה עוד פעם אחת.

שכיב מוראד שנאן: אדוני היושב ראש, אני מבקש להצביע לפני שהיא תדבר לפרוטוקול, כי אנחנו רוצים שהיא תהיה פה בזמן הדיון.

שלומית עמיחי: אני רוצה לומר שני דברים.

שלומית עמיחי: ראשית, לגבי הקרן – אני לוקחת על עצמי גם להשלים נתונים ולמסור לוועדה.

שלומית עמיחי: אבל, גם לעמוד באותה התחייבות שהיתה בשנה שעברה.

שלומית עמיחי: כלומר, אנחנו נעמוד באותה התחייבות, מותנה באותה התניה שהיתה גם בשנה שעברה לתוספת תקציבית מהאוצר.

שלומית עמיחי: אני קראתי בפרוטוקול – גם בשנה שעברה המנכ"ל הודיע על הסכום, והודיע שהוא מצפה שיקבל מהאוצר את 10 המיליון כתוספת.

מיכאל מלכיאור: לא, זה לא היה אישור.

מיכאל מלכיאור: האישור היה חד משמעית על הסכום.

מיכאל מלכיאור: אתם מטילים עלינו דבר שהוא לא בסמכותנו.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא יכולים להיכנס לדיון בין משרד האוצר למשרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: כל פעם שאנחנו מנסים לעשות את זה, אנחנו מקבלים נזיפות מכם, גם שנה שעברה.

מיכאל מלכיאור: חד משמעית, אנחנו לא יכולים לאשר אלא אם אני יודע שמשרד החינוך לוקח על עצמו.

מיכאל מלכיאור: הוא מביא בפנינו את אישור התשלומים, אנחנו חייבים לדעת אם הוא עומד במה שהוא מתחייב בפנינו.

מיכאל מלכיאור: אם הוא אומר שאנחנו לא מסוגלים לעמוד בפני זה, אז בסדר - הוא יכול להגיד את זה.

מיכאל מלכיאור: אבל, אני לא יכול להגיד את זה מותנה.

מיכאל מלכיאור: אחר כך, האוצר יגיד לכם כך וכך – אני לא יודע.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא יכולים לעבוד כך, אנחנו מאשרים סכום.

שלומית עמיחי: אני אומר את מה שאני יכולה לקחת אחריות מלאה ברגע זה לומר.

שלומית עמיחי: אני מתחייבת על סכום של 44 מיליון שקל שיעמדו בקרן המלגות.

שלומית עמיחי: אני מתחייבת גם שמעבר ל-30 מיליון השקל שכבר נוצלו וחולקו בשנה הזאת, 14 מיליון השקל שנועדו לטיולים, וההעברה שלהם הגיעה רק בחודש מאי, חלקם ימולאו עכשיו לאור בקשות שכבר הופנו לקרן, וכמו שאמר חבר הכנסת, וטרם יכולנו לבצע, ועכשיו נבצע.

שלומית עמיחי: וכל השאר, יתווסף לסכום של שנה הבאה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להבין, האם את מציעה להוריד את הקרן ב-20%?

מיכאל מלכיאור: אני פשוט רוצה לדעת.

שלומית עמיחי: אני רוצה לקחת אחריות על מה שיש בתקציב.

מיכאל מלכיאור: אני לא יכול לאשר הורדה של - - -

שלומית עמיחי: אבל, ראה מה כתוב.

שלומית עמיחי: אני הרי לא הייתי כאן בשנה שעברה, ומה נאמר כאן?

שלומית עמיחי: אני קוראת את אישורי התשלום, ההודעה שהוציאה ועדת החינוך והתרבות.

מיכאל מלכיאור: אני לא מדבר על הודעות.

מיכאל מלכיאור: הודעות לא מחייבות.

שלומית עמיחי: אבל, זה כתוב שהמנכ"ל מדבר על כך שהוא מקווה שהאוצר אומנם יאפשר לו להגיע.

שלומית עמיחי: אלה 10 מיליון שקל שהאוצר לא העביר בשנה הזאת למשרד החינוך.

שלומית עמיחי: ואם לא יעביר גם בשנה הבאה למשרד החינוך, אז אומרים שמעבר ל-25 מיליון שקל שמשרד החינוך הוסיף מתקציבו, עוד 10 מיליון שקל מצופה עכשיו שאנחנו - - - .

שלומית עמיחי: כלומר, ההיטל שנותנים על משרד החינוך הוא כבד מנשוא.

שלומית עמיחי: חברים, אני אומרת שוב - לא בקלות אני אומרת את זה, כי אתם הרי מודעים גם למה שעובר במהלך השנה.

שלומית עמיחי: הקרן תעמוד על הסכום שהתחייבנו בשנה שעברה, ושנתחייב גם השנה.

שלומית עמיחי: זאת התחייבותי בעניין.

יצחק קדמן: אנחנו לא יודעים כמה ניתנו השנה.

יצחק קדמן: אם חלק מהכסף לא שולם, מעבירים אותו לשנה הבאה, וסופרים פעמיים את אותו כסף.

יצחק קדמן: כסף שלא שולם שנה שעברה והגיע באיחור, צריך לשלם אותו להורים שביקשו השנה, ולא להכניס אותו לתקציב שנה הבאה.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת אלכס מילר ביקש זכות דיבור לפני הרבה זמן.

אלכס מילר: תודה, אדוני היושב ראש.

אלכס מילר: גברתי המנכ"לית.

אלכס מילר: אדוני היושב ראש, התמונה מתחילה להתברר לי לאט לאט בעקבות הדיון שאנחנו עורכים היום, שלמעשה על אותם דברים שאנחנו דנו גם בישיבה האחרונה, וגם בשנה שעברה, וגם לפני שנתיים - בסופו של דבר אותם הישגים שהיו אמורים להגיע מדיונים ואמצעי לחץ שמפעילה ועדת החינוך, מגיעים לסוף ולקראת ההצבעה, ובסופו של דבר מאשרים את מה שהתבקש על-ידי הוועדה.

אלכס מילר: אני חושב שדווקא לקראת הישיבה הזאת לא קיבלנו שום בשורה חד-משמעית גם ממשרד החינוך, וגם מבחינתו כחברי כנסת, על אותם דברים שהעלאנו אותם על סדר היום, כמו נושא המלגות, כמו ההסדרים של אותם כספים שבמידה והפעילות לא מתבצעת צריכים לחזור חזרה להורים.

אלכס מילר: אני מבקש שבמידה ותשלומי ההורים יאושרו, שמשרד החינוך ידאג לכך שכל הורה יקבל מכל בית ספר בתחילת השנה פירוט של כל דבר ודבר שהוא משלם עליו.

אלכס מילר: גם אני הורה, יש לי ילד שסיים כיתה א'.

אלכס מילר: מכל הסעיפים האלה, אולי היה לו טיול אחד בכל השנה.

אלכס מילר: כל שאר הדברים לא היו, לא שמענו, ולא קיבלנו.

אלכס מילר: אני מבקש שההורים יקבלו פירוט של כל דבר, ושהפקחים שלכם יבדקו את זה, ושיהיו סנקציות חד משמעיות כלפי מנהלי בתי-ספר על אותם דברים שהם לא מסבירים.

אלכס מילר: באופן כללי, לא יכול להיות שיהיה מצב שגובים את הכסף, ולמרות שהפעילות לא מתבצעת הכסף לא חוזר.

אלכס מילר: אני שמעתי פה טענות שהכסף לא חוזר.

אלכס מילר: לא יכול להיות שזה נכנס לאיזושהי קופה מסתורית של בית-הספר, ואף אחד לא יודע היכן הכסף הזה נמצא.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת מילר, אני מדגיש – כל שימוש של הכסף שלא לפי החוק, זו עבירה על החוק.

מיכאל מלכיאור: זה לא עבירה שאין בה תלונות, ואין את זה.

מיכאל מלכיאור: זו החובה של משרד החינוך לעשות, אחרת בשביל מה צריך את המשרד?

מיכאל מלכיאור: אתם חייבים לעמוד על הדברים.

מיכאל מלכיאור: בתי-ספר עושים חוכא ואיטלולא מהחוק, מהכסף שגובים, וכל פעם אנחנו מגבים, וכל פעם אתם אומרים שאין מה לעשות.

חגית מאיר: ברוב בתי הספר אין שום בעיה בעניין הזה.

חגית מאיר: יש הנחיה מפורשת בחוזר מנכ"ל.

חגית מאיר: עד 31 באוגוסט בית-ספר צריך לסגור את המאזן לגבי תשלומי הורים של השנה, ועד תחילת ספטמבר להחזיר להורים.

חגית מאיר: נדמה לי, שזה כולל אפילו בתקנות של ניהול הגביה.

מיכאל מלכיאור: האם קרה פעם אחת שבית-ספר החזיר להורים?

חגית מאיר: בפירוש כן.

חגית מאיר: בית-הספר פונה להורים האם הם רוצים את הכסף חזרה, או קיזוז?

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת מילר, הדברים שאתה אומר הם ברורים.

אלכס מילר: אדוני היושב ראש, אני לא יודע האם הדבר הזה יאושר היום או לא.

אלכס מילר: בסופו של דבר, אני מאמין שאנחנו נגיע ונדון פה על רביזיה בצורה כזאת או אחרת.

אלכס מילר: אני מניח שהקואליציה בסופו של דבר תדאג לכך שתשלומי ההורים יאושרו.

אלכס מילר: אבל, אני מציע שאנחנו נקבל פירוט מלא לפני פתיחת שנת הלימודים של אותם צעדים שמשרד החינוך הולך לעשות מול המנהלים על הנושא הזה, כולל סנקציות, כולל הסברים, כולל מכתבים שיצאו להורים, וכולל כל דבר, כך שבסופו של יום נוכל לראות האם הדבר בוצע.

מיכאל מלכיאור: תודה, הדברים ברורים.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת זאב אלקין, בבקשה.

זאב אלקין: תודה, אדוני היושב ראש.

זאב אלקין: גברתי המנכ"לית.

זאב אלקין: אני מזכיר לאדוני היושב ראש שבדיון הקודם שקיימנו בסוגיה של תשלומי הורים, אני הייתי כדעתך שבמקביל לקידום הצעת החוק, עלינו באופן עקרוני לפעול לאישור תשלומי הורים, אבל בכמה התניות.

זאב אלקין: הדבר הבסיסי ביותר זה הסיפור של הקרן.

זאב אלקין: אנחנו אלה שכבר כמה שנים מובילים את הנושא הזה של הקרן, ולא כדאי שנהיה ללעג בפני עצמנו.

זאב אלקין: על דעת הסכום המסוים בקרן, הוועדה הזאת אישרה בכנסת הזאת את תשלומי הורים.

זאב אלקין: אני לא זוכר מקרה אחד שוועדה אישרה תשלומי הורים מבלי שהיא קיבלה הבהרות ברורות בנושא הקרן.

זאב אלקין: לאורך הדרך כשחוזרים לזה לסוף השנה, מתברר שתמיד יש סיבה, אבל זה אף פעם לא מתקיים.

מיכאל מלכיאור: לא, שנה לפני זה זה כן התקיים.

זאב אלקין: אם אתה זוכר – היתה הבטחה יותר גדולה של הקואליציה שבסוף לא קוימה.

זאב אלקין: גם שם היה סיפור.

מיכאל מלכיאור: לא, לא.

מיכאל מלכיאור: היתה הבטחה של יושב-ראש הקואליציה.

מיכאל מלכיאור: בסופו של דבר, אנחנו אישרנו 55 מיליון, ו-55 מיליון שקל היו בשנת תשס"ו.

זאב אלקין: בתשס"ז.

מיכאל מלכיאור: נכון, בתשס"ז.

מיכאל מלכיאור: בשנת תשס"ח – זו פעם ראשונה שאני שומע את הדבר הזה פה.

זאב אלקין: אדוני היושב ראש, אתה יכול להעמיד את זה להצבעה.

זאב אלקין: אבל, אני חושב שכדי שלא נפצל כאן כוחות בוועדה – כהרגלנו, אנחנו מעדיפים ללכת בגוש מאוחד – אני חושב שעלינו קודם לקבל הסברים מלאים ממשרד החינוך על מה קרה עם הקרן, וגם הבטחות ברורות לגבי גובה הקרן.

זאב אלקין: אמרו כאן שלא כל הנתונים ישנם.

זאב אלקין: כל עוד שזה איננו, אני פונה אליך ומבקש לא להעמיד את זה להצבעה אפילו.

זאב אלקין: שנית, באותו דיון שהתקיים לפני כמה ימים אני גם ביקשתי הבהרות ממשרד החינוך בעוד שתי סוגיות שנדמה לי שעוד לא התייחסנו אליהן כאן, וזה סוגיית התל"ן.

זאב אלקין: אומנם אנחנו לא מאשרים את זה, אבל במסמך שהגיש משרד החינוך זה מופיע.

זאב אלקין: ראיתי את זה, אבל לא שמענו.

חגית מאיר: לידיעת הוועדה, אין צורך באישור.

מיכאל מלכיאור: אנחנו יודעים, הוא לא אמר אחרת.

זאב אלקין: פתחתי ואמרתי שאומנם אנחנו לא מאשרים את זה.

זאב אלקין: אבל, כדי לראות את התמונה המלאה, והיות וזה מרכיב מאוד חשוב בנושא הזה של תשלומי הורים, חשוב לנו לקבל עדכון מה קורה עם תל"ן לעומת שנה שעברה.

זאב אלקין: כי שוב, אנחנו כרגיל רואים במסמך רק את הסכום של השנה, ואנחנו צריכים תורה שבעל-פה כדי לדעת.

חגית מאיר: מצוין בהערות של המסמך – נשאר כשהיה זהה לשנה שעברה.

חגית מאיר: הוועדה מיודעת במלואה.

זאב אלקין: השאלה האחרונה שביקשתי התייחסות, וזה עלה פה כמה פעמים בוועדה, זה הנושא של התגבור התורני.

מיכאל מלכיאור: סליחה, רק שנייה.

מיכאל מלכיאור: חגית, לא צריך להתרגש כל כך.

מיכאל מלכיאור: קודם כל, חבר הכנסת זאב אלקין אמר את זה.

מיכאל מלכיאור: שנית, פתאום כל כך מקפידים על החוק שלא לדון?

חגית מאיר: סליחה, נתבקשנו ליידע את הוועדה, ויידענו.

קריאה: אני חושבת שטוב שפקידי המשרד מתרגשים בבואם לוועדה.

מיכאל מלכיאור: אבל, הוא אמר שהוא יודע שאנחנו לא צריכים לאשר את זה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו יודעים את זה.

מיכאל מלכיאור: הוא אמר את זה חד-משמעית, לא קרה כלום.

חגית מאיר: אבל, כל המידע הובא.

זאב אלקין: הסוגיה האחרונה שהועלתה כאן מספר פעמים לדיון כאן בוועדה - היא מופיעה גם בהרחבה במסמך של המ.מ.מ שהוכן עוד בראשית דרכנו בכנסת הזאת בסוגיה הזאת - היא סוגיית התגבור התורני.

זאב אלקין: לפי הטענה – לפחות של המ.מ.מ – שם יש חריגה דרמטית ביותר מהנחיות המשרד.

זאב אלקין: אני גם בדיון הקודם שהיה לנו אז ביום ראשון, ביקשתי לשמוע מהמשרד הבהרות מה קורה עם העניין הזה.

זאב אלקין: יש תשלום מותר לתגבור תורני בהתאם להנחיית מנכ"ל.

זאב אלקין: בשונה מהמספרים האלה, הנושא הזה בדרך כלל לא מתפרסם ברבים משום מה.

זאב אלקין: דווקא בעניין הזה לפי המחקר הקצר שעשה ה-מ.מ.מ – מה שיובל עשה מונח על שולחננו עוד משנת 2006 – שם יש חריגה דרמטית.

זאב אלקין: מחברים את התשלום המותר לפי התגבור התורני שבדרך כלל ההורים לא יודעים אותו, אבל המשרד קובע אותו.

זאב אלקין: יחד עם התשלום המרבי על תל"ן, יחד עם תשלומי ההורים שאנחנו מאשרים כאן, אנחנו מגיעים לבערך בין חצי ל-70% מהסכום שנגבה בפועל בבתי-ספר.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת אלקין, בנושא הלימודים התורניים היתה גם הבטחה לפני כמעט שנתיים וחצי, לעשות סדר בעניין הזה.

מיכאל מלכיאור: אני פשוט לא רוצה לשמוע יותר ממשרד החינוך בעניין הזה.

מיכאל מלכיאור: עד שלא עשו מעשה, לא עוד - - -

זאב אלקין: אני דווקא מאוד רוצה לשמוע מה עשו.

מיכאל מלכיאור: לא רוצה לשמוע לא על ועדה כי כבר שמענו ארבע פעמים על ועדה שהוקמה כדי לסדר את זה.

מיכאל מלכיאור: גם מה שאמרה פה השרה שזה ייפול קשה על מנהלי הישיבות התיכוניות וכו', וקצת אמרה: "הנה, תדעו לכם זה" – היתה פה הסכמה מלאה שזה דבר רצוי, וזה דבר טוב, וכולנו נגבה את המשרד בעניין הזה.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש שפעם אחת נקבל דיווח שנעשה משהו בעניין הזה, ואני אשמח לשמוע.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת שכיב שנאן, בבקשה.

שכיב מוראד שנאן: למען האמת, אני נסעתי שעתיים וחצי לא בשביל להיות חותמת גומי, ולהרים יד על דבר שאני לא כל כך מבין, ויש הרבה דברים שניסיתי להבין.

שכיב מוראד שנאן: אני קורא את הטבלה, לגבי נושא הנסיעות במיוחד, ולגבי התוספת של 10% - אני לא חושב שהיתה עלייה של 10% במחירי הדלק השנה במדינה.

מיכאל מלכיאור: היתה.

דפנה הר אבן: 17% או 15%.

שכיב מוראד שנאן: לזה כיוונתי.

שכיב מוראד שנאן: הם עומדים על תוספת של 10% שזה אפילו לא מכסה כאילו את ההתייקרות.

מיכאל מלכיאור: האם אתה מציע העלאה יותר גדולה?

שכיב מוראד שנאן: אני לא מבין את ההיגיון שבדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: ההיגיון הוא שהדלק הוא מרכיב אחד.

מיכאל מלכיאור: גם במרכיבים אחרים היו העלאות, וזה לא שזה המרכיב היחידי שהיתה בו העלאה.

שכיב מוראד שנאן: זה עוד יותר מקשה את השאלה שלי.

מיכאל מלכיאור: ולכן, עשו מן ממוצע של ההעלאה, והגיעו ל-10%.

מיכאל מלכיאור: אני לא חושב שאפשר להגיד שזה בלתי סביר כשאנחנו יודעים מה קורה בהעלאת מחירים במשק.

שכיב מוראד שנאן: האם אפשר להבין איך הגיעו ל-10%?

מיכאל מלכיאור: חגית, האם את יכולה להסביר קצת יותר?

חגית מאיר: לגבי הטיולים – מצורף בחומר פה שתי טבלאות בעמודים 4 ו-5.

חגית מאיר: בעמוד האחרון יש טבלה שמחשבת בדיוק כמה עולה טיול לפי מרכיבים ומחלקת.

חגית מאיר: זה תחשיב מפורט ביותר.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת שכיב שנאן, תסתכל בזה, ואם יש לך עוד שאלות תשאל.

מיכאל מלכיאור: אני נותן את זכות הדיבור למנכ"לית, בבקשה.

שלומית עמיחי: ראשית, למרות שהוועדה מאוד רצינית אני רוצה בכל זאת להגיד משהו שצריך להעלות חיוך, והוא שכאשר אני חזרתי למשרד אמרתי שיש את חוק שימור הבעיה.

שלומית עמיחי: מההיסטוריה אני יכולה לומר שלצערי בנושא של תשלומי הורים אני כבר עברתי הרבה דיונים.

זאב אלקין: חוק שימור מספר הבעיות.

שלומית עמיחי: השאלה היא, איך מפרקים אותם.

שלומית עמיחי: אתה טוב במתמטיקה, לא אני.

שלומית עמיחי: אני דווקא שמסתכלת על זה מצד אחד כאחראית, ומצד שני קצת סוקרת היסטורית, אני רואה התקדמות עצומה, ואל תזלזלו בעניין.

שלומית עמיחי: אל תזלזלו בזה שחוליות הביקורת בנושא תשלומי הורים מעולם לא היו.

שלומית עמיחי: הם הוקמו בדרישת הוועדה, והם היום הרבה יותר.

שלומית עמיחי: אנחנו גם משקיעים בהם למעלה מ-4 מיליון שקל רק בהפעלה של חוליות ביקורת, עד כדי טיפול שמגיע בכל זאת.

שלומית עמיחי: אל תקלו ראש בזה שמנהלי מחוזות קיבלו על עצמם ועושים את זה.

שלומית עמיחי: שמעתי באוזן לא מוזיקאלית איזה הערה - הם לא משתפי פעולה עם המנהלים בעניין הזה.

שלומית עמיחי: הם כן מזמנים מנהלים, והם כן נוזפים במנהלים, וזה נכנס לתיק המנהל.

שלומית עמיחי: זה לא פשוט, ודעו לכם שאנחנו עומדים במצב לא קל.

שלומית עמיחי: יש את ארגוני המורים, יש את הרשויות המקומיות, ויש את ההורים עצמם שאומרים: "אל תחסום שור בדישו, אני יכול להרשות לעצמי, למה אתם לא נותנים לנו, ומי שמכם להגיד לי אם לעשות כך?

שלומית עמיחי: " ומחפשים כל מיני קומבינציות אחרות כדי לעקוף את מה שאנחנו רוצים לאכוף עליהם.

שלומית עמיחי: נעשתה פה עבודה, ונעשית עבודה.

שלומית עמיחי: אנחנו לא מקלים ראש.

שלומית עמיחי: אנחנו צריכים להדק עוד יותר?

שלומית עמיחי: אז נהדק עוד יותר.

שלומית עמיחי: אם יהיה מקרה או שניים שגם ייפתח תיק משמעתי, התוצאות לא תהיינה קלות כי גם המנהלים מגיעים לכאן לוועדה.

שלומית עמיחי: גם הם שייכים לעם שלנו, ועושים את מלאכתם, ונקרעים בין דרישות ההורים.

שלומית עמיחי: לעולם מנהל לא מבקש תשלומי הורים גבוהים.

שלומית עמיחי: ההורים עצמם הם אלו שמבקשים את זה.

שלומית עמיחי: הם אלה שלוחצים, הם אלה שדורשים.

שלומית עמיחי: ישנה תחרות עם בתי-ספר אחרים.

שלומית עמיחי: המציאות היא מציאות שכוחנו הוא רב, אבל אני אומרת לכולנו בצניעות שגם עם החקיקה, אנחנו לא המשטרה, וכוחנו מוגבל.

שלומית עמיחי: אנחנו עושים מעל ומעבר, כי הנושא כן חשוב לנו.

שלומית עמיחי: אני רוצה לומר שברירת המחדל שלא לאשר לקולות חברי הכנסת היושבים פה, היא כל כך קשה, היא כל כך הרסנית.

שלומית עמיחי: אתם במו ידיכם שלא תרימו אותה – סליחה אם אני מרשה לעצמי כך לומר – אתם תרימו יד הרבה יותר גדולה, כי בעצם תרשו להפקרות לחגוג.

שלומית עמיחי: יש גזרות שהציבור לא יכול לעמוד בהם.

שלומית עמיחי: יבואו ההורים עם הצ'קים.

שלומית עמיחי: לא המנהל יבקש, אלא ועד ההורים יבקש.

שלומית עמיחי: חבר הכנסת מילר, אני סבתא - ותזכה גם אתה בימים – ואני גם מסתכלת, ואני רואה מה הילדים מביאים.

יוסף שגל: גברתי המנכ"לית, גם אני סבא וגם אני רואה.

שלומית עמיחי: אתה גם רואה, נכון.

שלומית עמיחי: אני לא משוחררת מהעניין של דאגה לתשלומים.

שלומית עמיחי: אני אומרת לכם - לא להגיד את דברינו היום, זה להגיד: חברים, כל אחד יעשה כאוות נפשנו, ואחר כך לכו תחפשו אותנו.

אלכס מילר: לא - - -

שלומית עמיחי: אני אשקיע את כוחותיי בלחפש את אלה, ואנזף על ידכם חזור והינזף על זה שלא מילאתי את תפקידי בלהחיל כי הם כבר שם עשו את מה שהם עשו.

שלומית עמיחי: אני מאוד מאוד מבקשת שכן ייאמר.

שלומית עמיחי: אני כן רוצה לומר לגבי נושא הקרן – לא בקלות אני אומרת את זה, אבל אני כן אומר את זה.

שלומית עמיחי: אנחנו נקבל על עצמנו לעמוד באותו סכום שקיבל בשנה שעברה המנכ"ל עם הסתייגות.

שלומית עמיחי: משמע, אני מורידה את ההסתייגות ואומרת:

שלומית עמיחי: אנחנו נעמיד את הקרן על סכום של 55 מיליון.

שלומית עמיחי: אנחנו נדווח לוועדה מבעוד מועד כמה מתוך הסכום הזה בבסיס, וכמה אנחנו יכולים להוסיף רק במהלך שנה, כדי שלא תהיה הפתעה.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: אני אאפשר רק כמה הערות מאוד קצרות, ואני רוצה לעשות התייעצות.

זאב אלקין: לא שמעתי התייחסות לתגבור תורני.

שלומית עמיחי: היושב ראש אמר שהוא לא רוצה לשמוע, אני ממושמעת.

מיכאל מלכיאור: לא, בסדר.

מיכאל מלכיאור: אני נכנע כרגיל.

שלומית עמיחי: יש לנו מה לומר בעניין.

שלומית עמיחי: היושב ראש אמר: "אני כבר לא רוצה לשמוע על ועדות".

שלומית עמיחי: אני מודה – אני כן יודעת שאני הקמת צוות בראשות המפקח הרציני ביותר שאני מכירה, מאוד רציני.

שלומית עמיחי: אין לי תשובה יותר מזה ברגע זה.

שלומית עמיחי: אני צריכה ללמוד את העובדות, להאיץ בצוות הזה.

זאב אלקין: - - -אז אולי גם נצביע בעוד כמה ימים על - - -

שלומית עמיחי: האמירה שלא להצביע היום היא קשה ביותר, כי היא תצא אל השטח.

זאב אלקין: כי אתם כמשרד החינוך אומרים שכדי לברר מה קרה עם הקרן השנה, ולהביא את כל המידע, אתם צריכים לעשות בדיקה כי אין כרגע מי שיכול לתת תשובה - בדיקה כזאת זה סיפור של יום יומיים.

שלומית עמיחי: כן, אבל זה לא רלוונטי לאישור.

זאב אלקין: על הנושא הזה את אומרת שתוך כמה ימים אפשר לתת תשובות יותר מפורטות, אז בסדר.

שלומית עמיחי: אבל, יש פה טבלה שעליה אין עוררין, אז עדיין אני יכולה להתחייב בצו הבאה לבוא עם כל הפרטים, ולא להשאיר את הדבר הזה פרוץ.

מיכאל מלכיאור: אין לנו צו הבאה פה בוועדה הזאת.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש התייחסויות מאוד קצרות, בבקשה.

דפנה הר אבן: אני מהרשות ההסתדרות לצרכנות, ואני רוצה להעיר שלוש הערות קצרות.

דפנה הר אבן: יש מספר שינויים בין הטבלה המרוכזת שניתנה לנו לגבי שכבות הגיל, לבין הטבלה המרכזית.

דפנה הר אבן: בטבלה לכיתות ז' עד ט' כתוב 516 שקל, ואילו פה בטבלה המרכזית כתוב 513 שקל.

דפנה הר אבן: אנא, שתהיה התאמה בין שתי הטבלאות.

מיכאל מלכיאור: רגע, את אומרת דבר חשוב, ואני רוצה לעקוב.

דפנה הר אבן: אם אתה תיקח את טבלת עלות הטיולים בחתך כיתות בהתאמה לחוזר מנכ"ל – מה שהופיע בדף 4 – ותשווה אותה עם הטבלה המרכזית שלפיה עובדים, תראה שלכיתות ז' עד ט', כתוב 516 בטבלה בעמוד 4, ובטבלה המרכזית כתוב 513.

דפנה הר אבן: אומנם זה רק 3 שקלים, אבל - - -

מיכאל מלכיאור: איך זה יכול להיות?

חגית מאיר: - - -מקלדת.

מיכאל מלכיאור: אז מה זה 516 או 513?

חגית מאיר: 513, מה שמוגש לוועדה פה לאישור זה 513.

מיכאל מלכיאור: ההבדל הזה יכול לממן את ועד ההורים הארצי לשנתיים.

חגית מאיר: אין מה לממן.

יהודה סקר: ההערות שלך לא מתקבלות.

דפנה הר אבן: עוד הערה קצרה – השוני המשמעותי בין שנה שעברה לשנה הוא דווקא בכיתה ה', כשלפני שנה הטיולים היו 224, והשנה זה 387.

דפנה הר אבן: מה שנרשם בטבלה המרכזית, הוא הסכום המקסימאלי.

דפנה הר אבן: אבל, בטבלה שאתם מפרטים אתם מפרטים שישנן שתי אופציות.

דפנה הר אבן: כמי שמכירה את המערכת, המנהלים ייקחו את הסכום הגבוה, ולא יתנו את מה שלמעשה אתם מפרטים בטבלה 4.

דפנה הר אבן: אני הייתי מציעה להכניס בטבלה הראשית את שתי האופציות, ולא להשאיר את הסכום העילי בלבד.

חגית מאיר: אנחנו לא מפרסמים את טבלת הפירוט.

חגית מאיר: טבלת הפירוט היא פה לוועדה.

דפנה הר אבן: אז מה עשינו?

חגית מאיר: הטבלה פה באה להסביר לוועדה.

מיכאל מלכיאור: אני מבין את ההצעה שלך.

מיכאל מלכיאור: המשרד יכול לשלוח שתי אופציות לבית-הספר.

מיכאל מלכיאור: אנחנו חייבים לאשר את האופציה המקסימאלית.

מיכאל מלכיאור: אחר כך, אם לא רוצים לנצל את זה, לא חייבים לנצל את זה.

מיכאל מלכיאור: אבל, אנחנו לא יכולים לאשר שתי אופציות.

מיכאל מלכיאור: לא כך אנחנו יכולים לעשות את זה.

מיכאל מלכיאור: אין לזה שום תוכן.

דפנה הר אבן: השינוי הוא באמת של כיתה ה'.

דפנה הר אבן: אני חושבת שלהוציא כיתה ה' ליומיים עם לינה, ולהעלות את המחיר ב-150 שקל לעומת מה שהיה בשנה שעברה – כנראה שבמשרד החינוך אולי לא כל כך חשבו על זה.

דפנה הר אבן: הדבר השלישי – לפני שנתיים אנחנו קיבלנו עזרה רבה מאוד מרשות הטבע והגנים.

דפנה הר אבן: מה שמופיע פה בטבלה בעמוד 5 לגבי כניסה לאתרים כשכתוב 20 שקלים, זה קרי כניסה לאתר אחד.

דפנה הר אבן: לפני שנתיים, רשות הטבע והגנים הלאומיים בעקבות בקשה של הוועדה הזאת הורידה את המחיר ל-3 שקלים לכניסה של ילד.

דפנה הר אבן: אני מבקשת שתצא גם קריאה גם השנה מהוועדה הזאת ש-10 שקלים יהוו אפשרות להיכנס לשלוש שמורות טבע וגנים לאומיים, ולא לאחת כפי שהיא מופיעה פה היום.

אלעד שיש: גם רשות הטבע העלתה את המחיר שלה מ-3 שקלים ל-5 שקלים.

אלעד שיש: זה מאפשר להיכנס לשני אתרים ב-10 שקלים.

דפנה הר אבן: זה צריך להיות מפורט בטבלה מספר 5.

דפנה הר אבן: כתוב 10 וזה משהו ארכאי שזה בעצם לפעם אחת.

אלעד שיש: לא, רשום בכניסה לאתרים.

דפנה הר אבן: צריך להיות כתוב למה.

אלעד שיש: אנחנו הגדרנו את התקציב המקסימאלי שניתן לגבות בכדי להיכנס למכסת האתרים באותו יום - לא יותר מ-10 שקלים, כי יש אתרים של 26 שקלים ושל 30 שקלים, ואנחנו הגדרנו את זה על תעריף סביר ללכת לשמורת טבע.

דפנה הר אבן: אחת.

אלעד שיש: לא, עד 10 שקלים.

דפנה הר אבן: אבל,זה מה שקורה בפועל.

מיכאל מלכיאור: אבל לפני שנתיים שהבאתם את זה, הבאתם את זה ב-10 שקלים, והוסבר לנו שזה לכניסה אחת.

מיכאל מלכיאור: אז פתאום זה לשניים?

אלעד שיש: כי המחיר ירד, ואנחנו יכולים ל- - -

דפנה הר אבן: למה אנחנו לא יודעים?

מיכאל מלכיאור: כן, אבל אתם לא נכנסים לשניים.

מיכאל מלכיאור: אתם נכנסים רק לאחד .

אלעד שיש: זה לא "לא נכנסים".

אלעד שיש: אני יודע שאם מנהל מזמין חברת טיולים אז הוא יודע לבקר את מה שהוא מקבל.

דפנה הר אבן: ממש לא.

אלעד שיש: ממש כן.

מיכאל מלכיאור: זה לא רציני.

מיכאל מלכיאור: ממש לא.

יהודה סקר: תראה לי אתר בישראל שנכנסים אליו ב-5 שקלים?

דפנה הר אבן: Never.

אלעד שיש: אני יכול להזמין אותך לכל 87 האתרים של רשות הטבע והגנים, ותיכנס עם הילדים ב-5 שקלים.

אלעד שיש: זה המחיר לתלמיד, לא למבוגר.

דפנה הר אבן: אנחנו מדברים על תלמיד.

אלעד שיש: אז על זה אני מדבר.

אלעד שיש: 87 אתרים – 5 שקלים.

מיכאל מלכיאור: ד"ר קדמן, בבקשה.

יצחק קדמן: אדוני היושב ראש, אני אהיה קצר, ואני גם אכבד את בקשתך לא להתייחס לעצם הנושא של תשלומי הורים.

יצחק קדמן: כדי שהחוקר שיעשה פעם עבודה על תשלומי הורים לא יחשוב שהייתי חולה השנה, אני רק מפנה את תשומת ליבם של החוקרים וההיסטוריונים לנאומים שנשאתי בנושא הזה בשנים הקודמות.

יצחק קדמן: אותו הדבר אפשר להעתיק גם השנה.

יצחק קדמן: לגופה של הבקשה פה – אדוני, אני מבקש ממך, ואני יודע שאתה נוטה לא לעשות את זה – לא לאשר את תשלומי ההורים.

יצחק קדמן: אם לא נביא את הדברים פעם אחת לידי משבר, גם החוק לא יתקדם.

יצחק קדמן: יש לנו ניסיון רע ומר עם העניין הזה.

יצחק קדמן: נכון שאי אישור תשלומי הורים ייצור משבר.

יצחק קדמן: הגיע הזמן שיהיה משבר במערכת כדי שנפתור את זה מן היסוד.

יצחק קדמן: כמה הערות קצרות למה שהוצג לנו פה היום.

יצחק קדמן: אני רוצה לשאול, כיצד משפחה שיש לה ילד בבית ספר בכיתה י"ב, ושילמה בשנה שעברה 1,291 שקלים לפי מה שהוצג לנו על-ידי משרד החינוך, נדרשת השנה לשלם 1,614 שקלים?

יצחק קדמן: זה עלייה של קרוב ל-25%.

יצחק קדמן: מאיפה למשפחות יש להוסיף 25%?

יצחק קדמן: שמישהו ייתן את התשובה הזאת, לי אין את התשובה הזאת.

יצחק קדמן: אף משפחה בישראל – בוודאי לא משפחות חלשות – לא קיבלה תוספת לקצבת הילדים בשיעור הזה, לא קיבלה תוספת לשכר בשיעור הזה.

יצחק קדמן: זה לא יכול להיות, גם אם יש לזה הצדקה והתמחור של טיולים או משהו מהסוג הזה.

יצחק קדמן: אתם מטילים פה עול על הורים שלא יכולים לעמוד בזה.

אלעד שיש: הטיול פה הוא עם ארבעה ימים, ואפשר לבצע גם שלושה ימי טיול, וזה יורד למספר שאתה מתכוון אליו.

יצחק קדמן: אני לוקח את המספרים שאתם נתתם.

אלעד שיש: - - - זה טיול בן ארבעה ימים.

יצחק קדמן: אתה אומר שהטבלה הזאת לא שווה?

יצחק קדמן: בסדר, היא לא שווה.

אלעד שיש: היא שווה, אבל צריך לדעת לקרוא אותה.

יצחק קדמן: 1,614 שקלים השנה, לעומת 1,291 שקלים בשנה שעברה.

אלעד שיש: כי בשנה שעברה היה רשום רק שלושה ימים טיול, ואנחנו מביאים הצעה עם ארבעה.

יצחק קדמן: יפה מאוד.

יצחק קדמן: אז למה אתה מעלה את זה?

יצחק קדמן: מי יממן את זה?

יצחק קדמן: אתה תיתן למשפחות את הכסף?

יצחק קדמן: באמת.

יצחק קדמן: אתה משרד החינוך, לא משרד האוצר.

יצחק קדמן: ריבונו של עולם, אתם מקטבים את החברה הישראלית.

יצחק קדמן: משפחה בקריית מלאכי יכולה לממן עליה כזאת?

יצחק קדמן: על מה אתם מדברים?

יצחק קדמן: אתם אטומים לגמרי למשפחות.

יצחק קדמן: המספרים שהוצגו פה על הורים שלא משלמים הם לא נכונים, והם מטעים, מפני שחלק גדול מבתי-הספר ביישובים החלשים אין להם בעיה של תשלומים.

יצחק קדמן: הם מראש לא מבקשים אותם מההורים כי הם יודעים שאין ממי לבקש.

יצחק קדמן: אני אומר לכם אנשי משרד החינוך – אני אומר את זה באחריות מלאה – אם המחיר של טיול במדינת ישראל הוא שחלק מהילדים יישארו בבית, אין ערך חינוכי לטיול כזה.

יצחק קדמן: הוא לא חינוכי, הוא אנטי חינוכי.

יצחק קדמן: כשילדים נשארים בבית, או כשהם באים לבית-הספר עם תירוץ של "כואבת לי הבטן", אבל האמת מאחורי זה היא: "אמא שלי לא יכולה לשלם" אין ערך חינוכי לטיול כזה.

יצחק קדמן: מבחינתי, תבטלו את כל הטיולים עם כל המיתוס של הערך החינוכי שלהם, אם יש ילדים שנשארים מאחור בבית.

יצחק קדמן: אתם מכבידים פה את העול.

יצחק קדמן: אולי זה לא באשמתכם, אולי כי אין לעניין הזה תקציב.

יצחק קדמן: אולי כי האוצר מכביד את ידו, אולי כי החוק שחבר הכנסת מלכיאור ביקש להעביר לא עבר.

יצחק קדמן: בין היתר, השרה הצביעה נגדו למרות שהיא אמרה דברים הפוכים פה בוועדה.

יצחק קדמן: השרה הצביעה נגד החוק של חבר הכנסת מלכיאור ו-60 חברי כנסת נוספים.

יצחק קדמן: בדוק, תבדקו את זה.

יצחק קדמן: אגב, כל הוויכוח על 7 שקלים העלאה לסל תרבות הוא לא רלוונטי, אדוני היושב ראש, כי הכסף הגדול לא נמצא פה.

יצחק קדמן: הכסף הגדול נמצא במה שבכלל לא מביאים לוועדה, וזה ה"ישרא-בלוף" שנקרא קנייה מרצון של שירותים.

יצחק קדמן: תחת הכותרת הזאת נכנסים אלף ואחד דברים, כולל תוספת עבור תשלום טיולים.

יצחק קדמן: אני לא יודע אם אתה יודע את זה, אבל יש בתי-ספר רבים שאומרים שגם הסכום הזה לא מספיק לטיול.

יצחק קדמן: מה הם עושים?

יצחק קדמן: הם אומרים שזה הסכום שנקבע לטיול, ותחת הכותרת של קנייה מרצון הם מוסיפים סעיף של תגבור הטיול.

יצחק קדמן: הכול "ישרא-בלוף".

יצחק קדמן: אדוני, אל תיתן ידך לעניין הזה.

יצחק קדמן: זה רמאות מאל"ף ועד ת"ו, כולל הנושא של קרן מלגות.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: אתי בנימין, בבקשה.

אתי בנימין: אני יושבת ראש הנהגת ההורים הארצית.

אתי בנימין: אדוני היושב ראש, גם אני מבקשת ממך לא לאשר היום את תשלומי ההורים.

אתי בנימין: אני חושבת שמשרד החינוך קצת מנותק מהשטח.

אתי בנימין: אנחנו יושבים פה שנה אחרי שנה, ומדברים על העול הכבד שיש על ההורים בנושא תשלומי ההורים.

אתי בנימין: מגיע משרד החינוך היום ומציע לנו פה טבלת תשלומי הורים חדשה, עם העלאת מחירים.

אתי בנימין: כמובן שהעלייה הכי גדולה היא בטיולים - שלא לדבר על התל"ן ועל הכסף הגדול האחר שדיבר עליו ד"ר קדמן – עם תוספת של יום נוסף של טיולים.

אתי בנימין: הרי יש ילדים שלא יוצאים לטיולים, יש ילדים שמושפלים כל יום, ומורדים מהאוטובוסים, או לא נותנים להם לצאת לטיולים.

אתי בנימין: לא יכול להיות שמשרד החינוך יהיה מנותק מהשטח, ויוסיף עוד יום אחד של טיול, עוד הוצאה להורים, עוד עול על כתפי ההורים.

אתי בנימין: לא יכול להיות דבר כזה.

אתי בנימין: אני מבקשת שיורידו את מספר ימי הטיולים, שיצמצמו את מספר ימי הטיולים, ושיקצצו את התשלום הסופי שההורים צריכים לשלם.

אתי בנימין: גברתי המנכ"לית, אני מבקשת לדעת האם את מתכוונת בעקבות עליית הדלק גם להוסיף תקציב לתקציב ההסעות?

שלומית עמיחי: אני אפנה לבנק ישראל לקבל את התשובה בעניין.

שלומית עמיחי: האם אני מדפיסה כסף?

אתי בנימין: פה זה כסף שלוקחים מההורים.

אתי בנימין: אם מקציבים תקציב להסעות, לא יכול להיות שאתם לא תקציבו להסעות.

מיכאל מלכיאור: מאחר ובאמת לא קיבלנו את הטבלה לפני כן, לא היתה לנו שום אפשרות להסתכל על זה.

מיכאל מלכיאור: אם הייתי רואה הייתי מייעץ לכם, על אף שאני יודע שיש אילוץ גידול, לעשות גם טיולים משמעותיים.

מיכאל מלכיאור: אבל, אתם העלאתם פה את המחיר של הטיול לפי מה שאני רואה בסכומים הגבוהים שזה כיתה י"ב, בלמעלה ב-50%.

דפנה הר אבן: גם בכיתה ה'.

דפנה הר אבן: ה' ו-י"ב?

אלעד שיש: אני יכול להסביר.

מיכאל מלכיאור: אני אומר לכם, אני לא ידעתי את זה לפני זה.

מיכאל מלכיאור: אני מבין, אני יודע שהורידו בשנים האחרונות את מספר ימי הטיולים, ואני לא בעד זה.

מיכאל מלכיאור: אבל, עלייה בסכום כל כך גדול גורמת גם לכך שהסכום הכולל למשל בכיתה י"ב, עולה מ-1,291 שקלים ל-1,614, וזו העלאה של למעלה מ-25%.

אתי בנימין: כי זה גם עוד יום נוסף.

מיכאל מלכיאור: זה בגלל היום הנוסף.

דפנה הר אבן: כיתה ה' 683 ל---

מיכאל מלכיאור: סליחה, הבנו.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שזה לא נכון לעשות את זה.

מיכאל מלכיאור: אני באמת אומר לכם – אני חושב שזה לא נכון.

אלעד שיש: בעניין הטיולים – בגיל התיכון, כיתות י', י"א, י"ב, אנחנו מקיימים טיולים בני שלושה ימים, ואפשרנו את זה לשכבות הגיל הבוגרות האלה.

אלעד שיש: לכיתות י"ב שיורדות מצפון הארץ וממרכז הארץ לאזור הטיול לאילת, בכדי לא לבטל שני ימים נסיעה – יום הלוך, ויום חזור, ויום שהייה בגזרת אילת – אנחנו אפשרנו להוסיף יום טיול נוסף, ואותו תמחרנו.

אלעד שיש: לבית-ספר שיוצא לגזרות כאלה שהן טיפה יותר רחוקות, והוא משקיע יותר זמן בנסיעה, אנחנו מאפשרים לקיים טיול בן ארבעה ימים – זאת ההצעה.

אלעד שיש: אפשר לבצע טיול בי"א, וב-י"ב בן שלושה ימים, והמחיר הופך להיות זהה, למעט מסיבת הסיום שהיא עולה 200 שקלים.

אלעד שיש: זה לא נכון לחשוב כך, אנחנו מזלזלים באנשים רציניים.

מיכאל מלכיאור: אני בא מנורבגיה, ואני קצת יודע מה זה מרחקים.

מיכאל מלכיאור: אבל, עדיין זה לא לוקח יום.

מיכאל מלכיאור: אפילו אם אתה מגיע ממטולה לאילת, זה עדיין לא יום הלוך, ויום חזור.

מיכאל מלכיאור: אני פשוט אומר לכם – זו טעות.

מיכאל מלכיאור: אתם לא יכולים להעלות.

מיכאל מלכיאור: זה לא מוסבר, אבל גם העלייה בכיתות ה', ו-ו' היא עלייה מ-224 שקלים ל-387, וזאת גם עלייה של למעלה 50%.

מיכאל מלכיאור: אתי בנימין גם בכיתה אין צורך ביומיים.

מיכאל מלכיאור: אמרתי ה', ו-ו'.

מיכאל מלכיאור: אני אומר שוב, אם היינו רואים את זה לפני זה, היינו יושבים על זה, והיינו אומרים שזה לא סביר.

אלעד שיש: אם אפשר, אני אוכל להסביר.

מיכאל מלכיאור: כל מה שהבאתם פה שהוא בגדר הסביר, אתם רואים שחברי הכנסת לא מגיבים על זה, על אף הבעיה העקרונית בעניין.

מיכאל מלכיאור: אבל, אם אתם עוברים על זה אתם רואים שלאורך כל הדרך אתם העלאתם ב-50%, או בלמעלה מ-50%, וזה בעייתי.

מיכאל מלכיאור: הרי אתם לא מביאים את הטבלה של שנה שעברה.

מיכאל מלכיאור: 224 ל-337 זה למעלה מ-50%.

מיכאל מלכיאור: מ-340 ל-513 זה גם 50%.

חגית מאיר: לא, לא.

חגית מאיר: אני מתנצלת, אני אשים בפני היושב ראש – לא הבאתי עותק נוסף – את שנה שעברה.

חגית מאיר: הנה התשלום של שנה שעברה.

חגית מאיר: זה של שנה שעברה, כך שמה שקורה כאן הוא שמה שהיה 112, 126 - - -

מיכאל מלכיאור: זה בסדר.

חגית מאיר: 340 זה 387.

מרב ישראלי: זה לא אושר.

חגית מאיר: כי שונתה התוכנית לעוד לילה לינה.

מיכאל מלכיאור: את זה אתם הוספתם.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לעשות חמש דקות הפסקה.

שכיב מוראד שנאן: האם אפשר בבקשה הצעה לסדר?

מיכאל מלכיאור: אני מבקש לעשות חמש דקות הפסקה, אחר כך אפשר לעשות הצעות לסדר.

ענת אסל: אני מהחברה להגנת הטבע.

ענת אסל: שימו לב שיש פה נושא שהוא בן ערובה.

ענת אסל: אנחנו מבינים את הבעיה החברתית והתקציבית וכו'.

ענת אסל: אבל, אנחנו מאוד צריכים לשים לב לכם שבמידה ואישורי הטיולים פה לא יאושרו, התלמידים לא יצאו לטיולים, ולא יהיה נושא ידיעת הארץ, וערכים בסיסיים.

ענת אסל: כל זה נכנס פה כבן ערובה, וצריך להבין שזה משמעותי.

מיכאל מלכיאור: את זה אנחנו מבינים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו יוצאים להפסקה של חמש דקות.

יהודה סקר: אני רוצה להגיד לגברת חגית מאיר, ולדורית שהלכה מפה, שמחר יש פגישה עם רשם העמותות במשרד המשפטים, ונושא של ארגון הורים יציג יסודר מחר.

יהודה סקר: זה כבר נדחה פעמיים.

יהודה סקר: ההערה שלך פה לא מקובלת עליי, ואני מבקש למחוק אותה.

זבולון אורלב: האם הקיצוץ ברשויות המקומיות לא צריך אישור הוועדה?

מרב ישראלי: התייעצות.

מיכאל מלכיאור: התייעצות עם הוועדה חייב על-פי חוק.

מיכאל מלכיאור: אבל, טיפלנו בזה בתחילת הישיבה, ואני לא אחזור על זה עכשיו.

מיכאל מלכיאור: אנחנו אומרים שוב שלום לכל הבתים שעוקבים אחרי הדיון המרתק הזה.

מיכאל מלכיאור: היתה לנו התייעצות עם חברי הכנסת הנוכחיים, וגם עם המנכ"לית והצוות שלה.

מיכאל מלכיאור: אני מציע את הדבר הבא, ואני חושב שזה בהסכמת חברי הכנסת.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא נעשה את ההצבעה עכשיו.

מיכאל מלכיאור: נדחה את ההצבעה עוד חמישה ימים לדיון חוזר ביום שני.

מיכאל מלכיאור: ליום שני הבא אני מבקש את הדברים הבאים.

מיכאל מלכיאור: ראשית, אני מבקש מהמשרד להביא על-פי ההערות ששמעו פה את טבלת הטיולים בצורה מתוקנת.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא נאשר העלאה של 50% בסעיף הטיולים.

מיכאל מלכיאור: פשוט לא נאשר את הדבר הזה גם אם יש סיבות טובות, ואנחנו ודאי מאוד בעד החברה להגנת הטבע, וכל הבקשות השונות.

מיכאל מלכיאור: זה לא סביר, וזה גם לא עמד בדברים שדיברנו עליהם לפני כן.

מיכאל מלכיאור: לדעתי, זה ישנה כמובן גם את הסך הכול שצריך לשנות.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש שתביאו טבלאות ברורות עם מה שהיה שנה שעברה, ומה שיש השנה כפי שהתחייבתם בכל זה.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש שתביאו הסבר מלא על קרן המלגות - מה קרה השנה, ולמה לא חולק, ומה כן חולק.

מיכאל מלכיאור: יחד עם בירור לגבי שנה הבאה, אני מסתפק במה שאמרה המנכ"לית.

מיכאל מלכיאור: אבל, כמובן שצריך לדעת שה-55 מיליון לשנה הבאה זה לא כולל כספים ויתרות מהשנה שזה יחולק לפי מה שצריך להיות בתשס"ח לתשס"ח, ותשס"ט לתשס"ט.

שכיב מוראד שנאן: זאת הצעה לאפליה מתקנת.

מיכאל מלכיאור: כל הסעיף הזה זה אפליה מתקנת.

מיכאל מלכיאור: זה אפליה מתקנת על דבר שהוא מאוד לא מתוקן, וזה ה- - -

יצחק קדמן: זה הרבה אפליה וקצת מתקנת.

מיכאל מלכיאור: זה נכון.

מיכאל מלכיאור: זה מס רגרסיבי, ולכן אנחנו רוצים לעשות את החוק, חבר הכנסת שכיב.

מיכאל מלכיאור: אנחנו צריכים לקבל הסבר איפה עומדים הדברים לגבי החינוך הדתי והתורני לגבי תשלומים הורים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא מצפים שעד יום שני יהיה תיקון של העוולות של כל השנים.

מיכאל מלכיאור: אבל, לפחות לקבל הסבר איפה הדברים עומדים.

זאב אלקין: אני אהיה אפילו יותר צנוע.

זאב אלקין: בשלב ראשון לקבל הסבר איפה זה צריך לעמוד.

זאב אלקין: חוץ מהמסמך של המ.מ.מ שזה בכל זאת לא משרד חינוך, אני אף פעם לא ראיתי מסמך רשמי של משרד החינוך כמה מותר לגבות בתגבור התורני, ואז כמה יוצא סך הכול ביחד מכל הסעיפים.

זאב אלקין: כמובן מה המשרד מתכוון לעשות כדי להפוך את זה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נקבל את זה.

מיכאל מלכיאור: יש עוד דברים שסוכמו.

אלכס מילר: אני שאלתי על כל נושא ההודעה להורים.

מיכאל מלכיאור: כן, אני חושב שזו בקשה מאוד סבירה וטובה ונכונה.

מיכאל מלכיאור: אני ראיתי גם את תגובת המנכ"לית כשאמרת את הדברים – את שפת הגוף שלה, לפחות – ואני חושב שאני יכול להגיד בשמה שזה דבר שיהיה חלק מההחלטה שלנו ביום שני.

מיכאל מלכיאור: ביום שני יחד עם האישור הזה, נשקול גם לאשר את החוק לקריאה ראשונה.

שכיב מוראד שנאן: אדוני היושב ראש, מומלץ לעשות את זה ביחד כאמירה מסוימת.

מיכאל מלכיאור: הסיבה שלא עשינו את האישור היא שרצינו לעשות דיונים בכל זאת יחד עם השרים הרלוונטיים.

מיכאל מלכיאור: אבל מה שלא יהיה, אנחנו נעשה את הדיונים לפני שזה יעלה למליאה.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שמבחינתנו אפשר לעשות הצבעה.

מיכאל מלכיאור: אני מודה לכולכם על ההשתתפות בישיבה.