הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 17, פרוטוקול מספר 97, 2008-07-29 12:30

נאדיה חילו: צהריים טובים.

נאדיה חילו: אני פותחת את ישיבת הוועדה לזכויות הילד.

נאדיה חילו: הנושא של היום הוא גם בעיתוי של התקופה שבה אנחנו נמצאים, לצערי זה כל הנושא של היפגעות ילדים והחמרה בהיפגעויות ילדים בתקופת החופש הגדול.

נאדיה חילו: אני רוצה לתת כמה היבטים לנושא הזה לפני שאני פותחת את הדיון.

נאדיה חילו: אנחנו יודעים שבתקופת הקיץ קרוב לשני מליון תלמידים יוצאים לחופשה, אנחנו מדברים על ילדים גם בגיל מאוד צעיר וגם על ילדים שהם בחטיבות ביניים ותיכון, כשאני מדברת על ילדים שזה קשור לכל אוכלוסיית הילדים.

נאדיה חילו: לפי הנתונים שיש לנו ואנחנו עשינו עבודת בית מסודרת לצורך הישיבה ובהזדמנות זו אני גם רוצה להודות לגורמים שהעבירו לנו, ארגון בטרם ועוד ארגונים, גם ה-מ.מ.מ שעזר לנו.

נאדיה חילו: מה שאני רואה בהשוואה למדינות נוספות, מדינת ישראל מובילה מבחינת ימי חופשת הילדים, היא עומדת בראש הטבלה בהשוואה למדינות נוספות שזה 93 ימי חופש, כשלהורים, וזה מאוד חשוב ההשוואה הזאת, הורים שעובדים בדרך כלל יש להם 19 ימים.

נאדיה חילו: אני לקחתי בחשבון אפילו את המקסימום כי יש מקומות שיש פחות ימים.

נאדיה חילו: אנחנו רואים ככה, יוון, ארצות הברית, ספרד, אנגליה, צרפת, גרמניה, ניו זילנד, אוסטרליה, איטליה, דנמרק ואם גם הייתי מוסיפה עוד מדינות אנחנו יכולנו לראות שהרשימה מתארכת והרשימה מראה על הפער המאוד רציני של הרבה ימי חופשות.

נאדיה חילו: ובהשוואה להורים שהם בחופש אנחנו גם רואים שהפער הוא הרבה יותר גבוה בהשוואה להורים שמקבלים את החופש.

נאדיה חילו: אנחנו גם מדברים על עידן שנקבעו החופשות מזמן, כל השיטה של החינוך והשיטה של ימי החופשה וזכויות עובדים, אולי המספרים של נשים שאז עבדו היו פחות, כמו בהרבה מאוד חוקים אנחנו רואים שעולם העבודה באופן כללי ואני קושרת את זה גם אם הדיון הוא לא על הנושא הזה, שלא היתה שום התאמה מבחינת עולם העבודה לעבודתן של נשים.

נאדיה חילו: בהקשר הזה אני מזכירה את חופשת הלידה, החוק הזה הוא משנת 1955, אולי גם חוקים אחרים במערכת החינוך והחופשות שנקבעו, אולי פה ושם מוסיפים יום כזה או יום אחר, אבל בסופו של דבר אנחנו רואים שאחוז מאוד גדול גם של אימהות, מה שפעם לא היה ומה שאולי פעם יותר הם היו בתקופה של החופשה של הילדים יותר עם הילדים, הנושא הזה הולך ומצטמצם והנושא הזה מביא לכך שקבוצה מאוד גדולה במספר של ילדים שהיא נשארת עם שני הורים שעובדים.

נאדיה חילו: וזה מעצים את הבעיה מצד אחד ומצד שני זה זועק לשינויים מסויימים ולפתרונות בתקופה הזאת ומעבר לנתונים שאני רוצה להציג של היפגעות ילדים, אני חושבת שהמערכת הציבורית כולה צריכה להיערך לשנות את הכללים האלה ולהתאים אותם למצב החדש שנוצר מצד אחד בכלל במשק ובמשפחות ובעבודה ומצד שני לנסות, ולדעתי האחריות היא לא רק על ההורים שהם בהחלט אחראים, ואני מעמידה את זה לדיון את הנושא של אחריות המדינה, אחריות השלטון המרכזי בנושא הזה, לצד מספרים מאוד גבוהים של היפגעויות ילדים.

נאדיה חילו: אני רוצה לציין ש-60% מכלל היפגעויות שהסתיימו גם בתמותה בחודשים מאי - אוגוסט הם היו בתקופה הזאת, אני גם רואה לפי כל הנתונים שיש לי שנרשמה עליה באחוזים של ילדים שנפגעים בתקופה הזאת ואני מדברת על הכל, אני מדברת על תביעות, אני מדברת על תאונות דרכים, אני מדברת על נפילות ואני מדברת על תאונות, גם בתוך הבית וגם מחוץ לבית.

נאדיה חילו: מהנתונים שיש לי ביולי - אוגוסט מספר מקרי המוות גבוה מעל הממוצע החודשי.

נאדיה חילו: ב-2007 לדוגמה, התרחשו 20 מקרי מוות ובחודש אוגוסט באותה שנה התרחשו, אני משווה, 26 מקרי מוות, אני מדברת על 2007.

נאדיה חילו: אני לא רוצה לחזור על כל הנתונים שנמצאים, אבל הנתונים הסטטיסטיים, שאת חלקם ציינתי ואת חלקם לא, מראים על מגמה מאוד ברורה של חשיפתם של הילדים בחודשים האלה להיפגעות וגם למוות, היא הרבה יותר גדולה.

קריאה: יש פרטים?

נאדיה חילו: כן, יש פרטים, מסמכים.

נאדיה חילו: אני גם רוצה לציין שאני לא רק מדברת על החופשה הגדולה, אם אני מסתכלת על כמה ימי חופשה באופן כללי, הילדים יוצאים ל-41 חופשות חגים במהלך השנה, שזה כולל שבתות שזה 47, זה בנוסף לימי הקיץ כשההורים בתקופה הזאת גם לא יוצאים לחופשה.

נאדיה חילו: זה מאוד מינימאלי.

נאדיה חילו: זה נתון נוסף.

נאדיה חילו: עולות הרבה מאוד שאלות היום כשהמטרה שלנו יהא למנוע את האחוז המאוד גבוה של היפגעות ילדים, מה עוד ניתן לעשות בענין הזה, איזה כלים המערכת הציבורית צריכה להציב בפני הורים ופתרונות לילדים, איזה כלים מערכת החינוך צריכה להציב כשהמטרה שלנו מאוד ברורה שהאחריות בתקופה הזאת היא לא רק על ההורים אלא המדינה צריכה ליטול חלק באחריות הזאת והגיע הזמן שנעשה שינוי בחשיבה ושינוי מבני לקראת הורדת אחוז הפגיעות בילדים ולקראת העסקתם בצורות שונות.

נאדיה חילו: אני פותחת את זה לדיון.

נאדיה חילו: אני ערה לכך שבתקופה הזאת יש קייטנות, אני ערה לכך שיש פעילויות, אבל גם אם אני שואלת, קיטנה זה בדרך כלל שבועיים שלושה, העלויות הן גבוהות, מה שחושף נתון שאולי אין לי אותו אבל לדעתי אם אנחנו נבדוק את זה מחקרית, ואני הולכת להגיד משהו מאוד קשה, שאם אנחנו נפלח את הילדים שנפגעו ומתו מבחינת איזה שכבה סוציו אקונומית ומאיפה, אנחנו נראה שהאחוז היותר גבוה הוא דווקא בילדים שהם בשכבות יותר נמוכות, ילדים שהם ממשפחות חסרות יכולת כלכלית, לא מספיק את כל המכות שהם מסביב, ילדים עניים, ילדים שנמצאים במעגלים חברתיים מסויימים שההורים לא יכולים אולי לספק להם את הכל, אני בטוחה, אין לי את הנתון הזה מחקרית, אבל אני בטוחה שזה מה שיהיה אם אנחנו נפלח.

נאדיה חילו: כך שסוג מסויים יותר חשוף ופחות מועסק בתקופה הזאת ואני חושבת שאי הצדק שקיים בחברה כלפי ילדים בכלל וכלפי מעוטי יכולת יותר ומרובות ילדים, גם בנושא הזה מכה בצורה מאוד אכזרית את הילדים.

נאדיה חילו: ולכן אני החלטתי לקיים את הדיון הזה היום.

נאדיה חילו: אני רואה בדיון הזה תהליך ופתיחת פתח, זה לא מתחיל ומסתיים רק בישיבה אחת, אני בהחלט רוצה להוביל וגם לבקש מכל הגורמים ששותפים פה, לנסות ולהציע פתרונות, אני רוצה להוביל לפתרונות, גם רעיונות לחקיקה בענין הזה וגם אם אנחנו בפגרה מהכנסת הוועדות עובדות ואנחנו נמשיך לקדם את זה בתקופת הקיץ כדי להגיע בשנה הבאה לפתרונות יותר ישימים שיביאו את כולנו לראות מספרים אחרים.

נאדיה חילו: לצערי בקרב אוכלוסיות מסויימות ההיפגעות או חתך ההיפגעות הוא יותר גבוה, הוא יותר גבוה לא רק בחודשי הקיץ, הוא יותר גבוה גם במהלך השנה, אני מדברת על אוכלוסיית הילדים הערבים ששם הנושא של תאונות דרכים ותאונות בית באחוז יותר גבוה במשך כל השנה, אבל גם בתקופה הזאת של תאונות סביבתיות האחוז הוא יותר גבוה והפתרונות יותר דלים.

נאדיה חילו: אני פותחת את הדיון וראשונת הדוברים המועצה הציבורית להורים.

תמר טסלר: המועצה הציבורית להורים בישראל, חלק מההנהלה התכנסה אתמול וגיבשה איזה שהוא גילוי דעת והייתי רוצה להביא אותו בפניכם, הוא בהחלט תואם לדברים שנאדיה עכשיו אמרה והוא מדבר על הצעה אסטרטגית יותר מאשר הצעות אופרטיביות, למרות שגם העלינו כאן כמה רעיונות להצעות אופרטיביות.

תמר טסלר: אני אקרא את הקול קורא.

תמר טסלר: סוגיית חופשת הקיץ של הילדים במערכת החינוך ובמערכת מעונות היום היא מקרה קצה של בעיה הורית ישראלית בכלל.

תמר טסלר: הבעיה לדעתנו היא היעדר תאום והיעדר איזון בין שלוש מערכות המשפיעות וקובעות את מציאות חייהם של הורים וילדים בחברה הישראלית.

תמר טסלר: אחת היא מערכת העבודה, השניה היא מערכת המשפחה והשלישית היא מערכת החינוך והמעונות.

תמר טסלר: הורים פועלים ומתפקדים בשלוש המערכות ולצידן.

תמר טסלר: ההתנהלות הנפרדת והלא מתואמת של כל מערכת יוצרים מציאות הורית ובעיקר מציאות אימהית לחוצה, מעיקה ומורכבת.

תמר טסלר: מציאות זו פוגעת לעיתים אף בילדים שמוצאים את עצמם לא פעם ללא קשר מיידי עם מבוגר אחראי.

תמר טסלר: אנחנו רואים את זה מאוד חזק בימי החופשה.

תמר טסלר: המועצה הציבורית להורים בישראל מציעה להתמודד עם סוגיה זאת בגישה אסטרטגית מתוך ראיית נושא חופשת הקיץ כמקרה מבחן היוצר מציאות הורית תובענית ומתסכלת ומציאות ילדית שעלולה להיות מסכנת ואנחנו ראינו כאן את הנתונים.

תמר טסלר: הצעת המועצה היא הצעה אסטרטגית והיא מתחברת להצעה שאנחנו כבר הגשנו לנאדיה בעבר ואני חושבת שאנחנו בהחלט נלך לקראתה, להקים תת ועדה להורים ובמסגרת תת הוועדה שתעסוק בתפקיד זכויות וחובות של ההורים, מוצע להקים במסגרת תת הוועדה הזאת ולהפעיל מנגנון הידברות בין המערכות הנוגעות בדבר, מנגנון קבע, וזה מתחבר למה שנאדיה עכשיו אמרה, בו יקבעו מקום וזמן למפגש ולדיון בין אנשי המערכות לבין ההורים, כי אנחנו חושבים שהבעיה העיקרית כאן זה בעיה של הידברות בין המערכות שהיא לא קיימת היום כמעט.

תמר טסלר: יובאו בו דעות והצעות שונות ויגובשו הפתרונות הרלוונטיים להתמודד עם המציאות ההורית והילדית.

תמר טסלר: לאור סוגיית חופשת הקיץ מוצע שהמנגנון יכלול נציגי הורים, נציגי מערכת החינוך, ארגוני מורים, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, מעסיקים, מרכז השלטון המקומי וארגוני עובדים.

תמר טסלר: קבוצת דיון כזאת תקים בנק רעיונות ותגבש פתרונות עד הוק ופתרונות אופרטיביים להתמודדות מטיבה עם סוגיית חופשת הקיץ בשיתוף כל הנוגעים בדבר.

תמר טסלר: התוצאה המצופה ברמה החברתית היא יצירת סביבה תומכת משפחה, תומכת הורים וילדים ומקיימת מערכות עבודה חינוך וחברה שפועלות ומתפקדות ולא כמו שראינו כאן שיש כל כך הרבה בעיות שלא היינו רוצים שהם יהיו.

תמר טסלר: התוצאה המצופה ברמת תת הוועדה שתתקיים זה פיתוח וקיום מנגנון הידברות בין נציגי ההורים ובין מערכות החינוך והחברה.

תמר טסלר: זאת הצעתנו.

נאדיה חילו: תודה רבה.

נאדיה חילו: לפני שאני ממשיכה אני רוצה רק להודיע, הדיון הזה מאוד חשוב לי אבל באחת אני אצטרך לצאת להצביע בוועדת הכנסת כי אין שם מישהו שמחליף, בדרך כלל ההצבעות הן רק של חברי הכנסת וזה שלושה חוקים שלי שם, אז אני רוצה גם לראות אם מישהו יכול, אם אנחנו לא נמצא עד אז להחליף אז אני אעשה הפסקה של כמה דקות ואני אחזור לנהל את הדיון ואם אנחנו נצליח לחפש מישהו מחברי הכנסת מחברי הוועדה שיוכל להחליף אותי.

נאדיה חילו: אני רוצה לעבור למשרד החינוך.

נאדיה חילו: אני רוצה לנסות להוביל לחשיבה אחרת ואני אומרת את זה מאוד ברור.

נאדיה חילו: אחד הרעיונות הוא קיצור החופשה השנתית, זה רעיון ולא רק העסקה או קיטנה או משהו כזה, זה אחד הרעיונות.

קריאה: אני מעלה את הרעיון הזה כל שנה.

נאדיה חילו: אני רוצה לפתוח את זה לדיון, אני יודעת שזה לא פשוט, אני יודעת שזה תקציבים, אני יודעת שזה אולי יתקל בהרבה מאוד מחסומים, אבל אני הולכת להגיד משהו, עם כל הקשיים וכל החסמים וכל המכשולים וכל התקציבים, זה לא עומד בחיי ילדים שנפגעים.

נאדיה חילו: אנחנו גם לא הולכים למגמה עתידית של הפחתת מספר הנשים שעובדות, אנחנו צועדים קדימה לקראת מגמה שיותר ויותר נשים יהיו במעגל העבודה והנושא הזה מצריך איזה חשיבה אחרת והתארגנות חברתית אחרת של כל המערכות, גם של החינוך, גם של המתנסים, אולי גם סיבסוד יתר של חלק, גם הורים, מועצת ההורים אתם גם צריכים, אני רואה את התרומה של כל קבוצה ואני אומרת שגם מועצת ההורים.

נאדיה חילו: סתם חשיבה.

נאדיה חילו: אולי חלק מההורים גם יתנדבו ואז העלויות יהיו קצת פחות, לצד המדריכים.

נאדיה חילו: אני לא קובעת, אני מעלה סוגיות ואני רוצה להגיע לפתרונות בסוגיות האלה.

קריאה: ימי החופשה לתלמידים בארץ היא הכי גבוהה.

נאדיה חילו: נכון, אני ציינתי את זה בפתיח הדברים שלי.

נאדיה חילו: לא רק שזה הכי גבוה, גם בהשוואה לחופשות ההורים הפער, אם היו 93 ימים והורים 40 ימי חופשה או יותר ואז הפער היה מצטמצם, אבל אנחנו גם רואים שימי החופשה של הורים בהשוואה לכל המדינות שאני ציינתי הוא הכי פחות ואז זה מחמיר עוד יותר את החלל ומגדיל את החלל, אותו חלל שילד נמצא ללא השגחה.

רינה יצחקי: אני רוצה להגיד ארבע מילים שזאת הסיסמה של יוניסף בכל העולם.

רינה יצחקי: יוניסף זה קרן האו"ם למען הילד.

רינה יצחקי: לכל ילד בעולם מגיע בריאות, חינוך, שיוויון והגנה.

רינה יצחקי: אז אנחנו היום כנראה בסעיף של הגנה ואני רוצה לעבור לעניינים שלנו כאן.

רינה יצחקי: לפי דעתי נדרשת ברוח הדברים של נאדיה חשיבה לשינוי טוטלי.

רינה יצחקי: אני הייתי אומרת ככה, לא לצאת קודם כל בקריאה להאריך את שנת הלימודים כי זה מכוון לסקטור אחד שתיכף יראה את עצמו נפגע ואולי בצדק.

רינה יצחקי: אם קוראים לכל המערכות אני רואה מול עיני, ואני באה מתחום החינוך, הרבה שנים בהכשרת מורים, סמינרים, והנושא הזה הוא ממש המקום שאני חיה בו.

רינה יצחקי: שינוי של כל המערכת של מבנה שנת הלימודים, מוסדות החינוך צריכים להיות פתוחים כל השנה עם ארגון החופשות בהתאם לכל אחד.

רינה יצחקי: לא צריך לפגוע בחופשות של המורים, וכשאני אומרת מוסדות מדובר גם על המוסדות הלא פורמאליים, כל המוסדות צריכים לתפקד כדי שהורים יוכלו לצאת לעבודה וילדים יהיו להם כתובות רבות לבחירה כולל גם מעונות יום במקומות עבודה שיש שם הרבה נשים עובדות, זאת תפיסה מערכתית שאנחנו צריכים להוליך אותה כי אם אנחנו נכוון את זה רק למורים אנחנו ניתקל בהתנגדות ואולי במידה מסויימת של צדק.

רינה יצחקי: בעיקרון לכל ילד מגיעה סביבה מוגנת, הרחוב הוא בוודאי לא המקום המתאים, רק אתמול היה לנו המקרה של שפת הים בתור אחת הדוגמאות.

רינה יצחקי: יש לי נתונים ממומחה לבטיחות ילדים, לא מספרים, שבחופשת הקיץ כל הפגיעות עולות בצורה שקשה לתאר, באחוזים גבוהים, מעל 20% הבדל בין פגיעות ופציעות של ילדים בקיץ לעומת שנת הלימודים.

רינה יצחקי: אני חושבת שהגיע הזמן שאנחנו ניתן מקומות בילוי לילדים, זה גם מענה טוב לאלימות, במקום להביא מומחים לאלימות צריך לתת מקומות נכונים ואם כל המערכת תתגייס לזה יש סיכוי, אני לא יודעת אם בהתנדבות הורים, אלא שינוי מבני של המערכת.

רינה יצחקי: לא כאן המקום להגיד את הפתרון המדוייק כמה שעות איפה ובאיזה יום, אבל זאת צריכה להיות המגמה שאנחנו הולכים אליה, ליצור מקום סביבה מוגנת לילדים שנוכל גם לקדם את ענין יציאת נשים לעבודה ולהבטיח את הבטיחות שלהם ואת החיים שלהם.

יעל רוטנברג: את פתחת בחשיבה אחרת ומצד שני את תיכף הצעת פתרון.

נאדיה חילו: הצגתי קווי חשיבה.

נאדיה חילו: כל מיני כיווני חשיבה.

יעל רוטנברג: אני מצטרפת כאן למועצת ההורים בענין הזה שצריך לעשות איזה שהיא חשיבה משותפת אחרת של כל הגורמים.

יעל רוטנברג: יושבים כאן פחות מדי מעורבים, למשל הענין הזה, אני קוראת כאן, בלי קשר לזה שאני משרד החינוך, כעובד בישראל ואני רואה שיש אנשים שמקבלים עשרה ימי חופשה בשנה.

יעל רוטנברג: אם אני הייתי נציג ההסתדרות הייתי קופצת.

יעל רוטנברג: יש כאן פגיעה יסודית בזכויות עובדים.

יעל רוטנברג: יש עובדים בישראל שמקבלים עשרה ימי חופשה.

נאדיה חילו: אנחנו הזמנו גם את נציג ההסתדרות וגם את נציג משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

נאדיה חילו: אותי לא מפליאים הנתונים האלה, יש אנשים שמקבלים פחות, יש לנו היום עובדים מנוצלים, אנחנו לא מדברים על מקומות מאורגנים ומה שקורה זה שזה תמיד מכה בשכבות היותר נמוכות שהם פחות מאורגנים, זה עבודות יזומות אז אין להם חופשות והילדים מוזנחים.

יעל רוטנברג: מה שאני רוצה להגיד בענין הזה, הדבר מאוד מורכב, מורכב גם טכנית מבחינת כל מיני ארגונים ציבוריים של המדינה שצריכים להיות שותפים לענין.

יעל רוטנברג: למשל הטבלה הזאת, אני מסתכלת ואני רואה שיש הורים שמקבלים 19 ימי חופשה בישראל ולמטה כתוב שמדובר בטבלה שמייצגת עובדים מתחילים.

יעל רוטנברג: עובדים מתחילים הם בדרך כלל הורים לילדים צעירים.

יעל רוטנברג: הדברים הם לא אחד לאחד ואם אנחנו לא נפתח את זה לדיון מעמיק ויסודי כמוש את מציעה עדה, לדון בהארכת החופש הגדול והארכת יום העבודה של המורים, אופק חדש עכשיו בשלבי התהוות אולי זה פתח, אנחנו צריכים לרכז כמה שיותר גורמים נוגעים בדבר כדי לעשות חשיבה אחרת וההצעה שלך היא אחת ההצעות שצריך לשקול אותה.

יעל רוטנברג: אני מניחה שיעלו בדרך יצירתית עוד הרבה הצעות אחרות.

נאדיה חילו: אני גם הייתי רוצה לראות, ברור לי שהפתרון הוא לא חד כיווני ובמערכת אחת וזה פתרון שיש לו כמה זרועות.

נאדיה חילו: לדוגמה אני הייתי רוצה לשמוע בחודש יוני קמפיין להורים להעלאת מודעות ההורים לגבי פגיעות ילדים, קמפיין לילדים, על כל המפגעים, להזהיר אותם, לשים שילוט, בכל האמצעים, אני לא ראיתי את זה השנה.

יעל רוטנברג: זאת הצעה שאני חושבת שאף אחד לא יתווכח עליה.

נאדיה חילו: אני סתם זורקת כמו שזרקתי אז.

נאדיה חילו: כוחות אזרחיים מתנדבים של המשמר, מועצת ההורים, אני לא רוצה להטיל, אני אומרת הרבה כיוונים ואפשר לפתור ואני מסכימה שזה מערכתי וזה פתרון שצריך שילוב ידיים של כמה מערכות כי אנחנו יודעים שבנושא של ילדים אין לנו משרד אחד שהוא המטפל, זה קשור לכמה גורמים, כמה מערכות, כמה משרדים, כמה מסגרות ולכן הפתרון הוא גם פתרון מערכתי.

קריאה: באיזה מסגרת יתקיים הדיון המשולב הזה, חשוב לקבוע.

נאדיה חילו: אני רוצה לשמוע את הגורמים, אני רוצה לפנות למר דהן, אתה אחראי על הנושא של קיטנות ומחנות קיץ.

שלמה דהן: אני חושב שלחופשת הקיץ יש את הערך הסגולי המיוחד שאסור לוותר עליו.

שלמה דהן: אני יכול להגיד מנסיוני האישי שהייתי מנהל לשכת נוער באופקים, המדינה הגיעה אז למסקנה, משרד החינוך, שסגירת פערים לא נעשית באמצעות מסות של שיעורי חשבון ותנ"ך ויום בשבוע היו משביתים את הלימודים ועוסקים בפעולות העשרה לילדים.

שלמה דהן: טיולים, סדנאות וכו' ולקיץ פה ציינו את מחנות תנועות הנוער, קיטנות, פעילות של חברת המתנסים, הלילות הלבנים, זה דבר אדיר שאסור לוותר עליו ואם כבר מגיעים למסקנה - - -

נאדיה חילו: אנחנו לא דיברנו, אני לא חושבת שמישהו פה דיבר על זה.

נאדיה חילו: אולי גם הרחבה של הפעילויות האלה.

שלמה דהן: אם מדברים פה על הארכת לימודים יש מקום, אבל בתקופה הזאת שמאריכים את הלימודים לעסוק בפעילויות העשרה.

שלמה דהן: אני רק יכול לומר לכם מנתונים שיש לי, השנה האריכו את הלימודים בחטיבות הביניים והעליונות של ל-11 ביולי, ברוב בתי הספר התלמידים לא הגיעו.

נאדיה חילו: הוועדה לא תתערב, אולי תמליץ רק, על נושא של מילוי התוכן, אם מרחיבים את השעות של הישארות במסגרות, הרי התוכן ברור שוועדה מקצועית צריכה למלא את זה וברור לנו שזה לא אמור להיות רק תוכן של הישגים ותוכן של לימודים אלא הרבה מעבר מבחינת העשרה ומסגרת מוגנת.

נאדיה חילו: החשיבות היא בשני היבטים, המסגרת שאמורה להיות מסגרת מוגנת עם בקרה ופיקוח ואיך ממלאים את אותן שעות ואותה מסגרת ולגבי זה אני סומכת עליכם אנשי המקצוע שיש לכם נסיון מקצועי גם מבחינת הישגים לימודיים וגם במילוי שעות הפנאי, המתנסים, משרד החינוך כל הגורמים המקצועיים שעוסקים בזה.

שלמה דהן: ב-1990 מדינת ישראל חקקה חוק פיקוח קיטנות שמחייב כל פעילות מעל ליומיים לקבל אישור של משרד החינוך ובעקבות האישור הזה לקבל רישוי עסק מהרשות המקומית.

שלמה דהן: חצי מליון תלמידים מאז נמצאים תחת איזה שהוא פיקוח.

שלמה דהן: יש הוכחות ברורות של ירידה תלולה במספר הילדים הנפגעים לאור זה שבכדי לקבל את אותו רישוי צריך אישור של יועץ בטיחות, צריך אישור של קב"ט, צריך לבדוק את המוסד, יש מטלות מלאות שמקטינות את כל הנושא הזה של פגיעה בילדים.

רינה יצחקי: ויש גם אכיפה?

שלמה דהן: יש גם אכיפה.

רינה יצחקי: המועצה לשלום הילד בדקה בשנה שעברה ורוב הקיטנות לא ביקשו תעודות יושר על עובדי שטח למשל.

שלמה דהן: את לא מדייקת אבל אני אעזור לך.

שלמה דהן: קיבלנו את ההערה לפני שנה של המועצה לשלום הילד, אגב לא מדובר על היעדר רישום פלילי ולא על עבירות, מדובר ספציפית על אישור שאתה לא עבריין מין.

שלמה דהן: לקחנו את זה לתשומת לב והשנה לא התנינו, לא נתנו אישורים למי שלא הציג בפנינו את האישורים של משטרת ישראל שהצוות של הקיטנה, גברים מעל גיל 18, שאין להם עבירות מין.

שלמה דהן: כל מי שעובד במערכת החינוך לא זקוק לזה כי במסגרת הכללית יש פיקוח גם על זה.

ליאת חיים: המועדוניות הטיפוליות במסגרת המשלימה לשעות אחר הצהריים, משעות סיום בית הספר עד לשעות הערב, היא מיועדת לאוכלוסיית ילדים מגילאי שלוש עד 18, כשיש הבדלים שונים לילדים במצבי פגיעות וסיכון, יש הבדלים שונים על פי אוכלוסיית היעד.

נאדיה חילו: על כמה ילדים את מדברת, על איזה נפח אולוסיה של ילדים מבחינה מספרית.

ליאת חיים: יש כיום 300 אלף ילדים בסיכון, כשמערך המועדוניות הוא לילדים בקהילה, מסגרת לילדים בקהילה.

נאדיה חילו: ה-300 אלף ילדים בסיכון הם כולם בתוך המערך של מסגרת מוגנת אחר הצהריים?

ליאת חיים: לא.

נאדיה חילו: כמה מהילדים יש להם את הפתרון הזה או נמצאים בתוך הפתרון שאת עכשיו מציינת?

ליאת חיים: 240 אלף.

ליאת חיים: המועדוניות מתחילות עם תחילת שנת הלימודים וכשמתחילה חופשת בית הספר המועדוניות עוברות לשעות הבוקר כדי למלא את החלל של בית הספר בחופש, למעט השבועיים שלושה האחרונים של חודש אוגוסט שאז צוות המועדונית והמדריכים יוצאים לחופשה שנתית.

נאדיה חילו: את בטוחה ש-240 אלף נמצאים ביולי, אני מנסה לחדד את השאלה, בחודש יולי 240 אלף ילדים נמצאים בשעות הבוקר במועדוניות, את בטוחה במספר הזה?

נאדיה חילו: כי הרושם שלי הוא שמספר הילדים הוא נמוך מזה.

ליאת חיים: מתוך ה-240 אלף ילדים בסיכון, מתוכן במועדוניות יש 10,000 ילדים.

בן ציון בראנץ: יש 300 אלף ילדים בסיכון בישראל, 240 רשומים בלשכה כנזקקים למגוון שירותים, מתוכם מגיעים 10,000 ילדים למועדוניות.

נאדיה חילו: אני שואלת עוד שאלה, האם במסגרת התוכניות שלכם והתקציבים שניתנו לפרוייקט של ילדים בסיכון, אתם נערכים לשנת הלימודים הבאה להרחיב את הפתרון הזה, אני לא מדברת על ה-300 או 240, אלא להרחיב את הפתרון של המועדוניות, אני מדברת על אחר הצהריים כשיש לימודים ובחופשות הם הופכים למועדוניות יומיות, מה במסגרת התכנון.

ליאת חיים: רוב המועדוניות בתקופת החופש עוברים לשעות הבוקר למעט השבועיים שלושה האחרונים של חודש אוגוסט.

ליאת חיים: בשנה הבאה המשרד יפעיל מודל חדש של מערך של מעון רב תכליתי שלא יסגר במהלך חופשת הקיץ וימשיך הפעילות קצת פחות מהרגיל, לא משעה שבע בבוקר עד שבע בערב, פחות שעות ללא הפסקה.

בן ציון בראנץ: יוקם מודל חדש של מסגרת יומית שלא יסגר בקיץ.

נאדיה חילו: האם הפתרונות המוצעים, אם זה מועדונית או רב תכליתי או אם זה מודל אחר שאתם מחליטים עליו, ירחיב את הפתרון לאוכלוסיית היעד של הילדים שאנחנו מדברים עליה?

נאדיה חילו: אנחנו נראה במקום 10,000 15,000 או 20 אלף או תוספת של מה, מבחינת תכנון, אסטרטגיה.

ליאת חיים: יש מערך של הרחבת המועדוניות באופן כללי וגם של המודל החדש שאמור להיכנס.

נאדיה חילו: בכמה?

נאדיה חילו: יש לך נתונים יותר מדוייקים, כמה מועדוניות חדשות הולכים לפתוח, לכמה ילדים אתם נערכים?

ליאת חיים: אין לי כרגע נתונים.

נאדיה חילו: אני מבקשת לבדוק את הנתונים ואת השאלות שאני הצבתי מבחינת התכנון העתידי ואני מבקשת לקבל את זה בכתב כדי לדעת, גם אם זה חתך מאוד קטן של האוכלוסיה של הילדים בסיכון, אבל זה בהחלט נותן לנו את הפריסה ואת התמונה המלאה.

לילך נעמן: הנתונים שהוצגו בראשית הדיון הם נתונים קשים אבל לא מפתיעים מבחינתנו.

לילך נעמן: נתוני היפגעות בקיץ, הנתונים שהצגת אם נעמיד את זה מול הממוצע השנתי של היפגעות ואנחנו מדברים כאן על תמותה, אם בחודש אוגוסט 2007 נהרגו 26 ילדים הממוצע החודשי עמד על 14 מקרי מוות.

לילך נעמן: גם בקיץ הנוכחי אנחנו נתקלים בנתוני היפגעות קשים ביותר, אנחנו מפרסמים מדי שבוע נתוני היפגעות של מקרי מוות, מקרי היפגעות ומקרי כמעט וקרה, אני אתן מגוון מתוך רשימה ארוכה מדי של מקרים, מקרי מוות אלה מקרים שאנחנו יותר מדווחים ומכירים אותם אבל אנחנו מכירים גם מקרים שהם מאופיינים בגלל הקיץ כמו פעוט בן שלוש שיצא מהגן ושוטט ברחובות לבדו, מקרה שגם מאפיין היפגעות קיץ זה מקרה שבני נוער משועממים בגלל שהם מחוץ למסגרת מוכרת, מקרה בעכו, רוכב אופנוע ים שנחשד שדרס נער, יש כאן נער פוגע וילד נפגע וזה גם משהו שמאפיין היפגעות קיץ.

נאדיה חילו: איזה הצעות יש לכם, אני רוצה לנסות להוביל את הדיון קדימה, הנתונים הם קשים, רק חלק הזכרתי והם מונחים פה בדו"ח ואני רוצה להודות לכם על שיתוף הפעולה גם בנושא הזה ובנושאים אחרים, אבל אתם כארגון שעוסק ונמצא בשטח בתחום הספציפי הזה של מניעת היפגעות ילדים, איזה פתרונות או הצעות יש לכם לענין הזה, האם בתקופת הקיץ אתם נערכים אחרת, האם יש לכם איזה שהיא חשיבה על מה שציינתי, על קמפיין או פעילות אחרת.

לילך נעמן: יש בכל שנה נושא לשבוע בטיחות הילד בנושאים שונים, בשנה שעברה זה היה שבוע הבטיחות בבית, הנושא השנתי לשנת 2008 הוא שבוע הבטיחות בקיץ, מניעת היפגעויות בקיץ.

לילך נעמן: הארגון פרסם ומעניק מענקים לארגונים שונים, רשויות, מתנסים, מערכת החינוך, בתי חולים, גם ארגונים פרטיים שרצו והציגו נתונים שאושרו יכלו לקבל מענק מארגון בטרם, בתוך אותו מענק יכלו לקבל הרצאות, הכשרות, דוכני הסברה להורים, אנחנו בשבוע שעבר הצגנו הפנינג והרצאה בבית שמש להורים וילדים, מעבר לזה מה שהארגון מציע, דיברנו על חוקים ותקנות שכבר קיימים, אז לאכוף את כל החוקים והתקנות, אני מצטרפת למה שהצעת, העלאת קמפיין מדיה שזה משהו שבטרם יכול לקחת בו חלק ויכול לעשות את זה עם שותפים רבים, קצת זמן אוויר בכלי התקשורת להעלאת מודעות הציבורית לנושא בטיחות ילדים.

לילך נעמן: הילדים מסיימים את שנת הלימודים ונכנסים לאיזה שהוא סוג של ואקום, אין שום הדרכה לקראת מה שהם הולכים להיות במהלך יולי אוגוסט כאילו שבעצם לא קורה שם שום דבר ואנחנו רואים שקורה וקורה הרבה, אז מתן הדרכה גם לילדים וגם להורים.

לילך נעמן: החוק בישראל מדבר על איסור להשאיר ילדים מתחת לגיל שש לבד בבתים, המציאות היא שילדים קטנים נמצאים וההמלצה שלנו שרק מגיל 12 אפשר יהיה להישאר אבל גם ילדים בגיל הזה וגם צעירים יותר צריכים לדעת הדרכה מה לעשות במקרה של מצוקה, שיהיה קו חירום לילדים משהו שגם קל לתפעול, שילדים יוכלו לפנות אליו במצב של מצוקה, קווי חירום והסברה.

לילך נעמן: חקר נתונים ותרחישים, איסוף נתונים למה שקורה בקיץ זה מה שאנחנו עושים ועם אותם נתונים אנחנו רואים שזה נותן תנופה כדי לפעול בנושא ובעיקר מיצוב היפגעות ילדים כנושא בעל חשיבות על לטיפול אנשי מקצוע לטיפול בריאות הציבור והחינוך לקראת הקיץ.

אתי בנימין: אני יושבת ראש הנהגת הורים ארצית, אני מייצגת כשני מליון הורים במדינת ישראל ואני רוצה קודם כל הערה לסדר, יש כאן גילוי דעת של המועצה הציבורית של ההורים בישראל, חבל, אבל נציג שלנו לא יושב במועצה הזאת, אז אני לא יודעת בדיוק את מי המועצה הזאת מייצגת.

אתי בנימין: פן אחד שאתם לא התייחסתם אליו פה הוא שיש המון אימהות שנאלצות לקחת את הילדים שלהם איתן למקום העבודה והדבר הזה גורם נזק לכלכה הישראלית.

אתי בנימין: אני חושבת שחייבים להקים לא עוד ועדה של משרד החינוך, חייבים להקים ועדה בין משרדית שתבדוק את כל הנושא של מספר ימי החופשה שהילדים שלנו נמצאים בהם, אני רוצה להתייחס לחופשת חנוכה שכל מדינת ישראל עובדת והילדים שלנו בחופש, אני רוצה להתייחס לכל ימי האיסרו חג שכל המדינה עובדת והילדים שלנו בחופש ושזה לא ישמע שיש לי משהו נגד המורים כי זה לא זה, אבל צריך לבדוק את זה, אני חושבת שצריכה להיות ועדה שתבחן את כל נושא החופשות מחדש.

אתי בנימין: אותה ועדה תצטרך למצוא את הפתרונות ולתת אותם לאותם ילדים מאותם שכבות סוציו אקונומיות נמוכות שההורים שלהם לא מתאפשר להם לממן להם קיטנות וחוגים וטיולים וכל יום ים וסרט ופעילויות כאלה ואחרות וחייבים למצוא את הפתרון.

אתי בנימין: לצערי במסגרת בתי הספר בתוך מבני בתי הספר זה לא יתאפשר כי בתי הספר בזמן החופשות צריכים להיערך לפתיחת שנת הלימודים.

אתי בנימין: לכן המדינה צריכה לקחת אחריות אם זה במסגרת מתנסים או במסגרות אחרות ולתת פתרון לילדים האלה.

סימון אייזיק: מבחינת משטרת ישראל אנחנו נערכים לתקופת החופשות במיוחד לחודשי הקיץ בצורה מקיפה ובמספר מישורים.

סימון אייזיק: אנחנו מארגנים את יחידות הנוער לעסוק בנוער עבריין או נוער שנמצא בסיכון היערכות מסיבית וגם בעיקר בסופי שבוע באיזורי מתחמי הבילוי.

נאדיה חילו: הנתונים המשטרתיים מצביעים בחודשים יולי אוגוסט על עליה בעבירות וקורבנות, אני מדברת על ילדים, על קטינים.

סימון אייזיק: מבחינת חודשי הקיץ יולי אוגוסט אנחנו רואים ירידה בעבירות שמבוצעות על ידי קטינים.

סימון אייזיק: לגבי קורבנות לא בדקתי את הנתון הזה, אני אשמח להעביר אותו.

סימון אייזיק: ההסבר לירידה הוא היערכות מסיבית של המשטרה, של כלל יחידות המשטרה.

נאדיה חילו: בקיץ יש היערכות אחרת, מבחינה אסטרטגית המשטרה בחודשי הקיץ מרחיבה את הכוחות בתחומים האלה, מה שלא קורה במשרדים אחרים.

סימון אייזיק: ההיערכות שלנו היא בשיתוף משרדים אחרים.

סימון אייזיק: לדוגמה השלטון המקומי.

סימון אייזיק: יש פרוייקט שנקרא עיר ללא אלימות, לוקחים בו חלק הרבה מאוד שותפים אחרים ואנחנו נערכים ביחד לחודשי הקיץ, מלבד זאת הסיבה העיקרית להורדת הפשיעה זה בגלל שאין מוסדות חינוך, חלק גדול מהפשיעה נעשה באמצעות מוסדות חינוך ולאחר מוסדות החינוך ומכיוון שאין מוסדות חינוך אז כמובן שיש פחות פשיעה.

לאה יעקובי: אני רוצה להצטרף לרעיון של לאגד את כל הגורמים ולשבת על המדוכה ולחשוב ביחד, יש הרבה מאוד משאבים בשטח שכשהם מפוצלים לא מרגישים אותם אבל כשמעגנים אותם ביחד אפשר ליצור פול יוצא מן הכלל.

לאה יעקובי: אני רוצה להתייחס לתפיסה הקהילתית, אנחנו בחברה למתנסים מתייחסים לזה, בכל מקום, בכל ישוב ובכל עיר שישבו שם ביחד צוותי היגוי, שישבו הורים, שישבה משטרה, שישב הנוער בעצמו והחינוך ובראש הרשות בכל מקום שראש הרשות לקח על עצמו להוביל ועדה כמו נוער במרכז העניינים או צוות היגוי, ואנשי מקצוע, קרו דברים מדהימים בישובים האלה.

לאה יעקובי: אם אני אקח למשל את נתניה, אני לא יודעת כרגע מה הנתונים של נתניה, אבל החיבור של העיריה והמתנסים ועיר ללא אלימות יצרו תוכניות מדהימות לקיץ.

לאה יעקובי: אם אנחנו רוצים באמת לעבדו נכון אנחנו צריכים לחשוב על תפיסה קהילתית מערבת ומשתפת שיוצרת דיאלוג.

לאה יעקובי: אני כאן כתבתי סיירת הורים כי בעיני זה אחד הדברים המשמעותיים.

לאה יעקובי: אנחנו שואלים תמיד של מי האחריות, האם האחריות של המדינה, האם האחריות של מערכת החינוך, האם האחריות היא של ההורים, האחריות היא של כולנו ביחד.

לאה יעקובי: קודם כל של ההורים בוודאי, אבל אם אנחנו רוצים לתת כלים להורים ואנחנו רוצים לתת מקום להורים אנחנו חייבים לשתף אותם ביחד.

לאה יעקובי: באלפי מנשה ההורים לפני יציאתם ממלאים שוקו בכדים ומסתובבים בתוך הגנים, הם יודעים בדיוק, בשיתוף פעולה עם המשטרה והמשמר האזרחי, עוברים בגנים ומחלקים שוקו ולחמניות לילדים והילדים צריכים מסגרת, הם צריכים לשמוע ולראות שההורים נמצאים שם וזה הוריד את רמת האלימות.

לאה יעקובי: אני מאוד מקווה שלא תוותרי על פורום חשיבה.

בן ציון בראנץ: אני רוצה לסקור בפני הוועדה, אני מסכים שמצב הילדים הולך ומחמיר והמעורבות שלהם והסיכון שהם מסכנים את עצמם ואת האחרים הולך וגדל ואני רוצה לסקור מספר צעדים שאנחנו נקטנו לגבי ילדים בסיכון שנמצאים בפנימיות כדי לצמצם את המעורבות שלהם בפעילות ותאונות בקיץ.

בן ציון בראנץ: אנחנו חייבנו את הפנימיות לבצע מערכת קיטנות מסודרת של שלושה שבועות ולהכניס את הילדים חזרה לפנימיות שבוע לפני שנת הלימודים להיערכות.

בן ציון בראנץ: בתקופת התפר אנחנו חייבנו את הפנימיות להכין תוכנית לכל ילד, כל מפקח מקבל דיווח איזה ילדים בתפר הזה מסודרים באיזה סידור.

בן ציון בראנץ: אם זה משפחת אומנה כמה ילדים, וכמה ילדים לא יכולים לקבל מענה כי הם מסוכנים והם נשארים בפנימיות במשך שנה שלמה.

בן ציון בראנץ: אני מדבר על 6,400 ילדים מתוכם שליש בחוק נוער.

בן ציון בראנץ: ילד בחוק נוער אורך החופשה שלו נקבע על ידי פקיד הסעד במכתב רשמי לפנימיה והפנימיה לא רשאית לשנות את אורך החופשה שלו.

בן ציון בראנץ: אנחנו צמצמנו את שיקול הדעת באמצעות פקידי הסעד וההוראות שמצמצמות כמעט באופן משמעותי את המעורבות.

בן ציון בראנץ: הדבר האחרון שעשינו השנה, הודענו שבכל פנימיה יהיה חדר כונן, צוות כונן יעבוד 24 שעות ביממה לילד שנחשף לסיכון במעורבות בפעולות ברחוב, סיכן את עצמו ואת אחרים, צוות הפנימיה יקלוט אותו מיידית לאלתר ברכב והפנימיה תעמיד לרשותו תוכנית קיץ.

בן ציון בראנץ: אני חושב שסדרת הפעולות האלה חד צדדית שלנו הורידה באופן משמעותי את המעורבות של הילדים בפנימיות בתאונות, בפעילות קיץ, בשוטטות, זאת השנה השניה מרגע שהפעלנו את המערכת האגרסיבית הזאת שאנחנו כמעט ולא מקבלים תלונות על ילדי פנימיות שמסתובבים ללא השגחה או מעורבים באיזה שהוא אירוע.

נאדיה חילו: אני רוצה לסכם את הדיון.

נאדיה חילו: אני רוצה להודות לכל המשתתפים, אני חושבת שהדיון היום אני רוצה לראות בו חוליה אחת משרשרת של דיונים שאני רוצה להגיע בסופה של השרשרת הזאת להמלצות ישימות שיביאו בסופו של דבר למטרה אחת שהיא צמצום מספר הילדים שנפגעים בחודשי החופשה.

נאדיה חילו: ברור לי שכל הנושא של החופשות צריך בחינה נוספת, צריך חשיבה נוספת, עלו פה היום מספר רעיונות, הוועדה לא רוצה להחליט היום על איזה מתוך הרעיונות רלוונטיים או לא רלוונטיים מאחר שאני חושבת שצריך לדון בכל רעיון שעלה במסגרות הספציפיות, במסגרות הרלוונטיות ואנחנו אמורים פה בוועדה ללקט את כל הרעיונות האלה ואולי להפוך אותם לתוכנית עבודה.

נאדיה חילו: אני רוצה ללכת על תוכנית ישימה והמשכית, אני פונה בנושא הזה לארגון ההורים ולהנהגת ההורים, קודם כל אני מאוד ממליצה שלצורך הענין גם אם אני לא יודעת איך המבנים, שתוקם איזה נציגות של שני הגופים האלה ולגבש המלצות ראשוניות לסוגיה הזאת מבחינת פתרונות, אולי תת ועדה משותפת, מבחינת הראייה של ההורים ולהעביר לנו את זה.

נאדיה חילו: אנחנו מצידנו אחרי הגיבוש הזה נפנה לכל המשרדים הרלוונטיים, משרד החינוך, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, השלטון המקומי, נציגות ארגוני הנשים, נעביר להם ההמלצות ונרצה להקים תת ועדה לבחון את ההמלצות שקיבלנו עם תוספת ההמלצות או התכנים שהמשרדים יביאו כדי להגיע לתוצאות ולהמלצות מאוד ברורות.

נאדיה חילו: המטרה שלנו להוביל לפתיחת דיון ציבורי גם בענין הזה שלקראת שנת הלימודים הבאה, במהלך השנה הועדה תעבוד ותגיש מסקנות, אנחנו נשמח לשמוע נשמח לקבל רעיונות ונשמח לקדם אותם.

נאדיה חילו: תודה רבה, הישיבה נעולה.