ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 524, 2008-07-30 10:00

יצחק גלנטי: בוקר טוב לכל הנוכחים, אני פותח את הנושא שעוסק במסגרת יום העסקים הקטנים והבינוניים בכנסת.

יצחק גלנטי: המשך הענקת קצבאות לאוכלוסייה נזקקת בתקופה הראשונית של פתיחת העסק.

יצחק גלנטי: זו טעות, היה צריך לכתוב בתקופתו הראשונה של פתיחת העסק, עסק הוא מלשון זכר, עד כמה שידוע לי ולא מלשון נקבה.

יצחק גלנטי: אבל מעבר לזה, צר לי באמת לפתוח את הדיון כאשר נמצאים פה רק שניים מחברי הכנסת, אמנם בעלי משקל רציני, וגם יחסית מיעוט משתתפים מטעם אלה שצריכים לעסוק בנושא של עסקים קטנים.

יצחק גלנטי: אני מפנה בזה את הפתיחה של הדיון לחבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, עד לאחרונה יושב ראש ועדת הכספים, אני לא יודע אם יש לו הרבה כספים אבל בוודאי יש לו מה לתרום בעניין.

יצחק גלנטי: בבקשה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

סטס מיסז'ניקוב: קודם כל תודה, אדוני היושב ראש, שהסכמת ביום האחרון של הכנסת לשלב בסדר היום העמוס של הוועדה שלך את הנושא המאוד מאוד חשוב של מטריה סוציאלית של המדינה על כל אלה שעוסקים ביזמות.

סטס מיסז'ניקוב: אני, לצערי, בגלל מיעוט המשתתפים, אדבר יותר לפרוטוקול, ואתה יודע מה?

סטס מיסז'ניקוב: הדבר הזה מקרין, מה שקורה פה, גם מבחינת חברי הכנסת וגם מבחינת אלה שצריכים.

סטס מיסז'ניקוב: הנה בבקשה, לפחות הגיעה הסנונית.

סטס מיסז'ניקוב: דרך אגב, לא היה לי שום ספק שדווקא רן כהן יגיע לדיון.

יצחק גלנטי: כן, גם אני הייתי בטוח.

רן כהן: זה רק בגלל שאני נאמן לוועדה הזאת.

סטס מיסז'ניקוב: טוב, אז אני אמשיך.

סטס מיסז'ניקוב: המצב הזה פה באולם הזה מקרין על מה שקורה במדינה שלנו לגבי כל ההתייחסות למגזר העסקי של העסקים הקטנים והבינוניים.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו מדברים גבוה גבוה ועושים מעט מאוד בשביל לפתח את המגזר שעל פי כל הדעות גם בארץ וגם בעולם מהווה מנוע צמיחה מהמרכזיים, אם לא המרכזי, מנוע צמיחה ומנוע כלכלי מספר אחד.

סטס מיסז'ניקוב: אני אתן לכם רק דוגמא אחת של יפן.

סטס מיסז'ניקוב: יפן זו מדינת קונגלורטים ומדינת קונצרנים ענקיים.

סטס מיסז'ניקוב: מדינה שהתפתחה מאז מלחמת העולם השנייה בצעדי ענק.

סטס מיסז'ניקוב: ביפן, שבשנים האחרונות התחילה בה האטה כלכלית, הם החליטו לעשות קצת הסבה בהשקעות שלהם ולהתחיל להשקיע בפיתוח המגזר העסקי של עסקים קטנים ובינוניים.

סטס מיסז'ניקוב: אצלנו, אדוני היושב ראש, יש 24 מט"ים – מרכזי טיפוח יזמות – שמפוזרים בכל רחבי הארץ, ביפן יש 3600.

סטס מיסז'ניקוב: לכולם יש תעסוקה ולכולם יש תקציבים וכולם באזורים שלהם עוזרים לפתיחת עסקים קטנים ובינוניים, לקידום שלהם, לצמיחה שלהם.

סטס מיסז'ניקוב: הרבה יותר עסקים נפתחים מאשר נסגרים והרבה יותר מתקדמים והופכים לבינוניים ולגדולים מאשר נשארים במקומם.

סטס מיסז'ניקוב: אצלנו התחלופה היא רבה, משהו כמו פיפטי פיפטי, עסק נסגר ועסק נפתח.

סטס מיסז'ניקוב: זה לא בכדי, זה בגלל שאצלנו המצב הרבה יותר עגום.

סטס מיסז'ניקוב: המט"ים, מרכזי טיפוח יזמות שצריכים לעזור לעסקים, חיים מהיד אל הפה.

סטס מיסז'ניקוב: הרשות לעסקים קטנים שהיא כאילו האם של כל המט"ים, נהנית מתקציב של 15 מיליון שקל בלבד.

יצחק גלנטי: וגם כל שנה נאבקת על חייה.

סטס מיסז'ניקוב: נכון.

סטס מיסז'ניקוב: עכשיו אני פה צריך אולי להיות קצת לא צנוע, אבל הצלחתי לפחות להקפיא את ההחלטה להפוך אותה לסוכנות ביצוע במסגרת משרד התעשייה והמסחר, והיא עדיין מתפקדת כרשות נפרדת.

סטס מיסז'ניקוב: כי בתוך הטיפול הזה של שחיתות ברשות הקודמת, מיהרו לשפוך תינוק עם המים ולהפוך את הרשות החדשה שמנסה להתנקות מכל ההאשמות בה, לסוכנות ביצוע, שזה אומר מחלקה קטנה בתוך משרד התעשייה והמסחר.

סטס מיסז'ניקוב: זה אומר כלום.

סטס מיסז'ניקוב: זה אומר גם לא לספק את אותם שירותים שהיא עדיין מספקת.

סטס מיסז'ניקוב: אבל כיוון שאנחנו נמצאים בוועדת העבודה והרווחה ואני לא רוצה לשים פה את כל הבעיות של המגזר העסקי לסדר היום, פה אני מדבר על המטריה הסוציאלית שמדינה צריכה לספק למגזר העסקי ולא עושה את זה.

סטס מיסז'ניקוב: 15 שנה, 15 שנה אנחנו מנסים פה בכנסת – ורן כהן ותיק פה, אני לא יודע כמה קדנציות אתה פה.

רן כהן: שבע.

סטס מיסז'ניקוב: אז אתה פה יותר מ-15 שנה.

יצחק גלנטי: הוא בא להנה צעיר עם כל שערות ראשו על מקומן.

רן כהן: גם אז כבר לא היו שערות.

סטס מיסז'ניקוב: אבל הוא נמרץ היום כמו שהיה לפני 7 קדנציות.

סטס מיסז'ניקוב: כבר 15 שנה מנסים לחוקק חוק דמי אבטלה לעצמאיים ולא מצליחים, כי התחושה במדינה שלנו היא שכל מי שפותח עסק הופך לרוטשילד אוטומטי או מקסימום לאברמוביץ' או מינימום לגאידמק.

סטס מיסז'ניקוב: זה לא ככה.

סטס מיסז'ניקוב: מה לעשות, יש אנשים ואני – אתה יודע מה, אדוני היושב ראש, הצלחתי כשדנו בוועדת הכספים במס הכנסה שלילי, להכניס את העצמאיים גם בתוך המודל הזה, למה?

סטס מיסז'ניקוב: כי הוכחנו שיש הרבה עצמאיים שלא מגיעים לסף של 5,000 שקל הכנסה ברוטו בחודש.

סטס מיסז'ניקוב: יש גם כאלה.

סטס מיסז'ניקוב: חלילה אם אחד כזה סוגר את העסק בגלל שהוא פושט את הרגל או בגלל שהוא נקלע לקשיים, אם הוא בשדרות או בצפון בזמן המלחמה, הוא צריך איזושהי מטריה סוציאלית מהמדינה.

רן כהן: גם היום אין לו ביטוח אבטלה.

סטס מיסז'ניקוב: הוא לא מקבל.

סטס מיסז'ניקוב: הוא לא מקבל דמי אבטלה.

סטס מיסז'ניקוב: לא נותנים לו גם להפריש את הביטוח הזה לאבטלה והוא מוכן.

סטס מיסז'ניקוב: אבל לא נותנים לו.

חנה גרינבאום: הוא משלם יפה ביטוח לאומי.

רן כהן: אבל הוא לא משלם בענף אבטלה.

סטס מיסז'ניקוב: הוא לא משלם בענף אבטלה.

רן כהן: אבל הוא מוכן לשלם, זאת כל הבעיה.

רן כהן: עדיין לא הסדרנו את העניין הזה.

סטס מיסז'ניקוב: עכשיו, אתה יודע מה הטענה המרכזית של האוצר?

יצחק גלנטי: לא יודע.

יצחק גלנטי: נו, מה הטענה?

סטס מיסז'ניקוב: הטענה היא שאנחנו לא יכולים לדעת מתי עסק סוגר את שעריו ומתי הוא נפתח עוד הפעם.

סטס מיסז'ניקוב: אמרתי חבר'ה אתם עובדים על חשבון מע"מ, אתם הרי רואים כל חודש אם יש תזרים של מע"מ או אין.

סטס מיסז'ניקוב: אם פתאום נגמר התזרים של מע"מ, או שהוא עבריין וצריך להעניש אותו, או שהוא כנראה פשט רגל וסגר את שעריו.

סטס מיסז'ניקוב: מה יותר קל מזה?

יצחק גלנטי: יותר קל לחנוק את כל הסיפור.

סטס מיסז'ניקוב: אז אני רוצה להגיד לכם, אדוני היושב ראש ואדוני, חבר הכנסת רן כהן, שאנחנו התקדמנו מאוד – גם בעזרתך, בעזרת הוועדה שלך שעשתה עבודה מדהימה והנושא של דמי אבטלה לעצמאיים עומד עכשיו בפני קריאה שלישית.

סטס מיסז'ניקוב: בעזרת השם, במושב הבא, שהוא מושב החורף – אני מקווה, כי יש אופוזיציה, שאתה תסכים איתי שהוא יהיה אחרון של הממשלה והקואליציה הזאת – אנחנו נספיק לחוקק את דמי אבטלה לעצמאיים לקריאה שלישית, וסוף סוף לתת בשורה לעצמאיים.

סטס מיסז'ניקוב: אני פה חוקקתי עוד חוק שעבר קריאה טרומית וגם כן מחכה לעבור בוועדה בראשותך.

סטס מיסז'ניקוב: נושא משלים לדמי אבטלה לעצמאיים.

סטס מיסז'ניקוב: כל מי שנמצא היום כשכיר מובטל או מקבל דמי אבטלה או שמקבל הבטחת הכנסה ורוצה לפתוח עסק, ש המדינה לא תיקח ממנו את הגמלה שלו אוטומטית, שתשלים לו עוד חודשיים שלושה לפחות, עד שנראה שהוא יתייצב.

סטס מיסז'ניקוב: עד שנראה – הנה, הגיע בן אדם, מוביל יחד איתי את כל הנושאים האלה, נשיא לה"ב, יהודה טלמון – שנראה שהוא יוכל להתמודד עם היזמות, שנראה שהוא מסוגל לעמוד על הרגליים, שנראה שהוא לא יזכור את זה תוך פרק זמן של חודש.

סטס מיסז'ניקוב: חבר'ה, אנחנו יורים לעצמנו ברגל, למה?

סטס מיסז'ניקוב: כי יש אנשים – אל"ף, זה להוציא אותם מהאבטלה התמידית שהם נמצאים בה.

סטס מיסז'ניקוב: בי"ת, אנחנו פוסלים את כל הכוחות הרעננים, הרעננים בשוק, של חיילים משוחררים, של יזמים תושבים חוזרים וכך הלאה, שפשוט פוחדים להיכנס לתחום היזמות כי אין הגנה סוציאלית של המדינה.

רן כהן: של עולים חדשים מוכשרים.

סטס מיסז'ניקוב: נכון, גם של דמי אבטלה לעצמאיים שזה מתקדם ומחכה לקריאה שלישית, וגם הצעת החוק הזאת של להבטיח למובטל שרוצה לפתוח יזמות עוד כמה חודשי גרייס של קצבה מטעם המדינה, לדעתי שני הדברים האלה יסתמו את הפרצה הזאת ואז אנחנו נוכל להפוך לאחת מהמדינות הנראות גם מבחינת היזמות.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

רן כהן: רוצים פה להתייחס לזה.

יצחק גלנטי: אתה כחבר כנסת יש לך זכות ראשונים, אלא אם כן אתה מבקש אחרת.

רן כהן: אני יכול באמת להוסיף רק - - -

סטס מיסז'ניקוב: אני מצטער אם אני אעזוב כי אני רץ בין הוועדות.

יצחק גלנטי: תמלא את תפקידך במרוץ ואני אשמע את רן.

יצחק גלנטי: תמשיך.

רן כהן: אני צריך לומר, בנוכחותו של חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, רק את הדברים הבאים: אל"ף, להוסיף את הדוגמא שלמדתי כשהייתי שר התעשייה והמסחר, שהמנוף הגדול ביותר בכלכלה האמריקאית בתקופתו של קלינטון היה הנושא של העסקים הקטנים והבינוניים.

רן כהן: זה היה מנוף שהגדיל את הכלכלה האמריקאית בצורה מדהימה.

רן כהן: ההשקעות העיקריות שנעשו שם לא היו במפעלי ענק ובחברות גלובאליות, אלא בענף הזה.

רן כהן: הענף הזה הפך להיות למאיץ וזריז ומהיר בצורה הטובה ביותר.

רן כהן: השתדלתי בתקופתי לעשות את זה בכהונתי, בכל מקרה הגנתי על זה בפני המזימות של האוצר בצורה מירבית.

רן כהן: אני חושב שבעניין הזה צריך לברך באמת את סטס על העבודה הזאת.

רן כהן: זה פשוט דבר חיוני לכלכלה, זה דבר חיוני לחברה.

רן כהן: זה המקום שבו אזרח בעל יוזמה, בעל דחפים חיוביים, בעל יכולת להכניס את עצמו ואת היכולות שלו לתוך המערכת הזאת, יכול למנף את עצמו, יכול למנף את סביבתו, את משפחתו לפעמים.

רן כהן: הדבר הוא מאוד מאוד חיובי.

רן כהן: אני חושב שמה שיש בידינו בוועדה הזאת זה הנושא הזה של דמי אבטלה.

רן כהן: זה נושא שפשוט חייבים להביא אותו לפיתרון.

רן כהן: אין שום צדק בעולם שבעניין הזה עצמאי ייתפס כמו שהיה עצמאי בשנות החמישים.

רן כהן: שהפועל היה הפועל העברי, המסור, החלוץ, האדיר, והעצמאי היה נחשב לבורגני הקטן, הזניח.

רן כהן: זה כבר לא.

רן כהן: פשוט הכלכלה היא אחרת, ענפי הכלכלה הם אחרים, ואין שום סיבה שבעולם שמאות אלפי עוסקים בעסקים הקטנים והבינוניים והזעירים לא ייהנו מביטוח סוציאלי שהם מוכנים לשלם בעדו.

רן כהן: אני אומר שבעניין הזה צריך לקדם את ההחלטה לקריאה שנייה ושלישית מה שיותר מהר ולהעביר אותה, ולהשית על המדינה את מה שהיא צריכה להעניק בעניין הזה.

רן כהן: אין סיבה שבעולם שזה לא יהיה.

רן כהן: אם יש כלים אחרים שהוועדה יכולה לקדם בעניין, לדעתי, מחובתנו למצוא כל סדק, כל פתח, כדי לסייע בעניין.

יצחק גלנטי: בהזדמנות זו אני מבקש מאחר וחבר הכנסת רן כהן אמר את דבריו, השקיע מאמצים רבים בנושא הזה כאשר היה שר התמ"ת - - -

רן כהן: התמ"ס.

רן כהן: התעסוקה עוד לא היה לי.

יצחק גלנטי: הייתי מבקש לקבל איזושהי הערכה מצידך, מאז היותך שר התמ"ס האם אכן כתוצאה מההשקעות שבוצעו בעידוד עסקים קטנים – הרי האוצר השקיע – מה היה התוצר המוסף, הערך המוסף, אם ניתן לקבל איזושהי הערכה כמותית מה היה הערך המוסף לאותה השקעה?

רן כהן: תראה, אין לי בידי כרגע את הנתונים, אני אתן לך שני נתונים שאני כן מכיר אותם וזוכר אותם.

רן כהן: המנוף של העסקים הקטנים והבינוניים, סליחה, הקטנים והזעירים, הוא הגדול ביותר מבין כל ענפי ההשקעות.

רן כהן: זה אני זוכר.

רן כהן: אין לי את הנתון המדויק להגיד לך אותו כרגע.

רן כהן: בואו לא נשכח שהמדינה, כאשר היא משקיעה, היא לוקחת גם סיכונים.

רן כהן: למשל, אחד הדברים שנעשו בימי כשר התעשייה והמסחר זה השקעה באינטל.

רן כהן: מה שנפתח עכשיו, התחלנו עם זה ב"פאב 28", נדמה לי, למי שמכיר את העניין הזה.

רן כהן: זו השקעה של 3.5 מיליארד דולר שקרוב לוודאי, אגב, שהיא תהיה מצוינת.

רן כהן: אבל באותו זמן גם נעשתה השקעה גם ב"פאב 2" של טאוור סמי קונדקטור מגדל העמק.

רן כהן: זה נראה מבטיח בצורה בלתי רגילה.

רן כהן: לצערנו הרב, זו לא הייתה הצלחה מאוד גדולה.

רן כהן: שם ההשקעה של המדינה הייתה במאות מיליוני שקלים.

רן כהן: ההשקעה שם של והבעלים והכול היתה כמדומני 2.5 מיליארד דולר, שאגב זו גם השקעה שאי אפשר לבטל אותה, על כל האזור, מגדל העמק, על כל סביבתה, על העובדים שם ועל הכול.

רן כהן: אבל לומר הצלחה כלכלית?

רן כהן: – לא, עד היום, נדמה לי, עדיין לא הוכיחה את עצמה בצורה בלתי רגילה.

רן כהן: לעומת זאת, בעסקים הקטנים והזעירים המנוף הוא בעל המכפיל הגבוה ביותר ביחס להשקעה ובעניין הזה אין לי בכלל שום ספק שזה נכון גם היום.

רן כהן: אבל אולי באמת יש פה מומחים שמכירים את הנתונים מעשייתם הם.

יצחק גלנטי: כן.

יצחק גלנטי: בבקשה, אדוני, רק תציג את עצמך למען הפרוטוקול.

יהודה טלמון: טלמון יהודה, נשיא לה"ב, לשכת ארגוני העצמאים בישראל, ארגון גג של כ-40 ארגוני עצמאים, 135 אלף מעסיקים שמעסיקים למעלה מחצי מיליון עוסקים.

יהודה טלמון: הנתונים של חבר הכנסת רן כהן הם כל כך נכונים, שהם כבר לא טעוני הוכחה היום.

יהודה טלמון: כלומר, כל המחקרים הוכיחו שמנוע הצמיחה של עסקים קטנים ובינוניים הוא מנוע הצמיחה הכי מהיר, הכי יעיל והיתרון הגדול שלו בפיזור הרב שלו.

יהודה טלמון: עכשיו רק למען סבר את האוזן, 97% מהעסקים במדינת ישראל הם עסקים קטנים ובינוניים.

רן כהן: 96%, אם אני לא טועה.

יהודה טלמון: 96%.

יהודה טלמון: ושנבין: הכוונה היא לרוב רובם של העסקים במדינה בסופו של יום.

יהודה טלמון: אתמול היינו דיון די מרתק בוועדת הכספים על דו"ח ברודט, דו"ח 2028, שמדבר על חזון מדינת ישראל בעוד 20 שנה.

יהודה טלמון: גם הדו"ח הזה מציין את המגזר הזה כמגזר תומך צמיחה ראשון במעלה.

יהודה טלמון: רק השאלה היחידה שנותרה היא איך הופכים את הרטוריקה למעשה.

רן כהן: סליחה שאני מפריע לך באמצע, אחד המרכיבים הכי חשובים בכלכלה למי שרואה מדיניות כלכלית, זה יציבות.

רן כהן: זה גם הענף הכי יציב מכולם.

רן כהן: צריך לדעת דבר אחד, הוא עושה את הבאלנס בתוך עצמו.

רן כהן: ה"אפ- אנד-דאון" שלו הוא הכי נמוך, כי כל חברה עסקית וכלכלית יכולה להגיע למצב שבו היא תעבור משברים.

רן כהן: גם הדולר משנה.

רן כהן: הענף הזה הוא גם הענף הכי יציב מבחינת ההשפעה שלו על המשק הלאומי.

רן כהן: סליחה, טלמון.

יהודה טלמון: בארצות הברית, כמו שנאמר, הנשיא בוש יצא בתכנית, ב-2003, לעסקים קטנים ובינוניים וחולל מפנה לא רגיל, והאיחוד האירופאי אימץ.

רן כהן: קלינטון גם עשה את זה, עוד יותר טוב.

יהודה טלמון: קלינטון הנחיל את זה בשעתו.

יהודה טלמון: למעשה בוש ייצר בפועל את המדיניות של קלינטון.

יהודה טלמון: האיחוד האירופאי אימץ מדיניות מודרנית כלפי עסקים קטנים ובינוניים למען צמיחה ותעסוקה.

יהודה טלמון: באיחוד האירופאי המועצה האירופאית חוקקה חוק עסקים קטנים והם הולכים תחת סיסמה שאומרת: קודם תחשוב בקטן.

יהודה טלמון: בניגוד לתלך ותחשוב בגדול קודם תחשוב בקטן.

יהודה טלמון: מה הבעיה?

יהודה טלמון: הבעיה הרלבנטית לגבי הנושא של הדיון פה בוועדה הנכבדה, זאת רשת הביטחון שהעצמאים מבקשים.

יהודה טלמון: שוב נאמר: אין לי אלא להסכים עם מה שאמר חבר הכנסת רן כהן, אסור להסתכל על זה יותר כעצמאי.

יהודה טלמון: זה עובד עצמאי.

יהודה טלמון: יש עובד מסוג שכיר ויש עובד מסוג עצמאי.

יהודה טלמון: דרך אגב, תופעת התעסוקה וההעסקה מסוג פרילנסרים הולכת וגדלה, זה סוג העבודה המודרני שהולך וגדל ותופס נתח שוק הולך וגדל.

יהודה טלמון: מה אנחנו מבקשים?

יהודה טלמון: אנחנו מבקשים את רשת הביטחון לחלשים בינינו כיום שהם, חס וחלילה, כושלים.

יהודה טלמון: למזלנו, השיעור הזה הוא שיעור נמוך.

יהודה טלמון: אנחנו לא מבקשים אותו במתנה.

יהודה טלמון: הרי אנחנו מוכנים או נכונים לשלם ענף דמי אבטלה בביטוח הלאומי.

יהודה טלמון: השאלה היחידה היא מה המחיר.

יהודה טלמון: המחיר ששכיר משלם היום בענף דמי אבטלה הוא 0.25.

יהודה טלמון: אנחנו אומרים: אין שום הצדקה שבעולם שהעובד העצמאי ישלם מחיר יותר גבוה כדי לרכוש לעצמו את הביטוח הזה.

יצחק גלנטי: מה מבקשים מעובד עצמאי?

יהודה טלמון: אנחנו היום בדיונים עם הביטוח הלאומי שהתחיל ב-1.15 והסכים, אני לא מדבר בשם הביטוח ואני לא זה, אבל מדבר היום על 0.7.

יהודה טלמון: אני אומר שגם אם אני לוקח, דרך אגב, את הנתונים שבאים מהמדינה, ואומרים שהעלות התקציבית היא 170 מיליון דולר, אני הייתי אומר: מדינה אחראית כלפי תושביה, למגזר שתורם מיליארדים, שיוצר, עובד ומפרנס.

יהודה טלמון: לא נשכח שכל עצמאי כזה הוא גם מקור למשפחות נוספות אם הוא צריך רשת ביטחון במדינה, של 170 מיליון, אני לא חושב שהמדינה צריכה להפנות עורף.

יהודה טלמון: אבל אנחנו קיבלנו את המודל של משק סגור בעניין הזה.

יהודה טלמון: של קרן סגורה.

יהודה טלמון: אמרנו דבר אחד.

יהודה טלמון: הרי יש תקופת הכשרה.

יהודה טלמון: אם תקופת ההכשרה שאנחנו היום מדברים עליה היא שלוש שנים, כדי לצבור בטן שתוכל להתחיל לחלק את הכסף, והיא לא תספיק, בואו ניתן סמכות לשר האוצר ביחד עם שר התמ"ת להאריך את תקופת היישום בעוד שנה כדי שתתמלא מחדש הבטן.

רן כהן: רק באישור ועדת העבודה והרווחה.

יהודה טלמון: באישור, אני מסכים לחלוטין.

יצחק גלנטי: עוד יותר באישור היושב ראש.

יהודה טלמון: לכן אנחנו חושבים שיש בזה אמירה, יש פה אמירה לציבור שתורם.

יהודה טלמון: הרי אנחנו מדברים על אותו ציבור שגם עובד, גם משלם מס - - -

רן כהן: היושב ראש פה לא נצחי, שתדע.

רן כהן: אני כבר החלפתי פה.

יצחק גלנטי: טוב, תודה.

יהודה טלמון: גם עובד, גם משלם מס, גם משרת במילואים וגם מגלה מחויבות חברתית.

יהודה טלמון: אם המדינה צריכה לתת לו את הרשת המינימאלית הזאת אני חושב שזאת לא דרישה מופרזת.

יהודה טלמון: תודה רבה.

יצחק גלנטי: תודה רבה, מר טלמון.

יצחק גלנטי: הייתי מבקש לשמוע באמת את אנשי הביטוח הלאומי ובמיוחד לנסות ולענות על השאלה מדוע האפליה הזאת, מדוע זה 0.7% שנדרשים העצמאים לשלם לעומת שכיר שנדרש רק 0.25%?

יצחק גלנטי: אני פונה קודם כל לנציגות של הביטוח הלאומי ואני מודה לכן אם תתייחסו לנושא, בבקשה.

יצחק גלנטי: אנא, קודם כל, להציג את עצמך.

אסתר טולדנו: אסתר טולדנו ממחקר בביטוח לאומי.

יצחק גלנטי: כן.

אסתר טולדנו: מהשכיר אנחנו גובים 0.25% כאשר מעצמאיים דרשנו 0.7%.

אסתר טולדנו: אי ההבנה בינינו היא בקשר לשיעור אבטלה של עצמאים.

אסתר טולדנו: אנחנו מניחים ששיעור אבטלה אצל עצמאים יותר גבוה ממה שהם טוענים, שזה שליש משיעור האבטלה במשק.

אסתר טולדנו: התפשרנו, הגענו, הסכמנו להניח שזה חצי משיעור האבטלה במשק, ואז הגענו ל-0.7% שעצמאי צריך לממן על מנת להיות מבוטח בביטוח אבטלה.

אסתר טולדנו: היום אנחנו גובים מהשכירים רבע מהתשלומים, ויש לנו גירעון ענק.

רן כהן: כן.

רן כהן: בענף אבטלה אתם בגירעון ענק?

אסתר טולדנו: מאוד.

אסתר טולדנו: רבע מהתשלומים אנחנו גובים, חצי מיליארד אנחנו גובים ומשלמים שני מיליארד.

רן כהן: אתם נותנים לענפים אחרים?

יהודה טלמון: רק כדי להשלים: בענף קצבאות הילדים אנחנו, העצמאים, משלמים ומסבסדים את הגירעון בענף אבטלה של שכירים, אז זה עיקרון השוויון.

רן כהן: יש לכם דרך, אל תעשו ילדים.

רן כהן: לא, תעשו, תעשו.

יצחק גלנטי: אני מודע מישיבות קודמות במסגרת הוועדה הזו לפרובלמטיקה שקיימת בביטוח לאומי, בכך שמנעו מהם תקופה ארוכה ואולי גם היום את האפשרות להרים את הגבייה ועד כמה שזכור לי, לפי הנתונים של ביטוח לאומי, לו היו מאפשרים מתן תוספת של 0.5% אז זה היה מכסה את כל השק הריק או את כל הגירעונות של הביטוח הלאומי.

יצחק גלנטי: האם אתם רוצים להוסיף עוד דבר מה?

רן כהן: שיגבו מהמעסיקים, מהמעסיקים של העובדים השכירים.

יצחק גלנטי: נכון, היה גם פה מס מעסיקים והוא ירד מהפרק.

יצחק גלנטי: והעומס על הביטוח הלאומי ללא כל צל של ספק גדל ללא כל פרופורציה מתקבלת על הדעת.

רועי קרת: אדוני היושב ראש, עוד שתי מילים על נושא דמי אבטלה ועצמאיים.

רועי קרת: חבל שחבר הכנסת מיסז'ניקוב הלך.

יצחק גלנטי: עוד הפעם, אני מבקש מכל דובר שיאמר את שמו, למרות שאני מכיר אותך כבר עידן ועידנים.

רועי קרת: עורך דין רועי קרת מהמוסד לביטוח לאומי.

רועי קרת: אני גם ישבתי בוועדה המשותפת לנו ולכמה ארגונים בעניין הזה, והם מכירים את הבעייתיות שיש אצלנו.

רועי קרת: עכשיו אני אומר: חבל שחבר הכנסת מיסז'

רועי קרת: ניקוב הלך כי בהיותו יושב ראש ועדת הכספים, אושר תיקון לחוק הביטוח הלאומי שביטל את הסעיף שלפיו הביטוח הלאומי היה אמור לממן, שממנו הביטוח הלאומי היה אמור לממן, את הגירעונות העצומים שיש לו בענף האבטלה.

רועי קרת: היה סעיף שחייב את אוצר המדינה לשלם.

רועי קרת: בביטוח לאומי כידוע הענפים אמורים להיות מנוהלים בנפרד, ולא אמור להיות מצב שלוקחים כסף ששולם לענף אחד ומשתמשים בו לענף אחר.

רועי קרת: בגלל הבעיות המיוחדות שיש לענף ביטוח אבטלה, שהיו ברורות לבית המחוקקים כבר בשלב שבו נכנס ענף ביטוח אבטלה לתוקף, נקבעה הוראה שאמרה שאם יווצר גירעון אחרי הגבייה, אם יווצר גירעון בענף – אנחנו יודעים שהיום הגירעון הוא של 100 מיליארד שקלים שוטף כל שנה – אוצר המדינה ישלים את הכסף.

רועי קרת: בשנה שעברה, כשהיינו צריכים להשתמש בהוראה הזאת, ההוראה בוטלה בוועדת הכספים בראשות חבר הכנסת מיסז'ניקוב.

רועי קרת: אז זה לא נכון לדבר רק על צד התשלום בלי לשאול גם מאיפה יבוא הכסף.

רועי קרת: זו גם שאלה שצריך לשאול.

יצחק גלנטי: האם אדוני לא מודע לכך שברגע שהאוצר, איך לומר, מסבסד פעולה כלשהי של גורם אחר הוא הופך להיות שותף?

רועי קרת: בעניין הזה הוא שותף.

רועי קרת: כמות המובטלים – אנחנו מגיעים לשולחן הזה מצד הביטחון הסוציאלי.

יצחק גלנטי: כן.

רועי קרת: לממשלה, לפעילות של האוצר, יש השפעה על כמות המובטלים במשק.

רועי קרת: החלטות ברמת המאקרו משפיעות על כמה מובטלים יש במשק, זה בפן אחד.

רועי קרת: בפן השני כמה אנחנו גובים כדמי ביטוח משפיע על היכולת שלנו לשלם.

רועי קרת: בשנים האחרונות, כידוע, כל שנה כמות הגבייה שלנו הופחתה בחקיקה, באותו לוח שכתוב כמה המוסד לביטוח לאומי יגבה כל שנה.

רועי קרת: המספרים שם הולכים ופוחתים ולכן היכולת שלנו להתמודד כספית עם המטלות שלנו הולכת ופוחתת.

רועי קרת: עכשיו במקום לאפשר לנו או לגבות יותר או להשלים לנו את החוסרים, בעצם יוצרים את הבעיה לשנים הבאות, כי הכסף מתישהו ייגמר.

יצחק גלנטי: עורך דין קרת, מה השיקול שהביטוח הלאומי רוצה כדי לאזן את הענף?

רועי קרת: תראה, אחד משתיים.

רועי קרת: או שיתנו לנו לגבות יותר דמי ביטוח או שיוחזר אותו סעיף - - -

יצחק גלנטי: מנהל מקרקעי ישראל?

רועי קרת: לביטוח, מכולם.

יצחק גלנטי: לא, יש מעסיקים ויש עובדים.

רן כהן: יש עובדים ויש מעסיקים.

רועי קרת: אנחנו עדיין בעיצומו של תהליך, לדעתי אנחנו עדיין בעיצומו של תהליך, שבו הגבייה ממעסיקים הולכת ופוחתת בהתאם לתיקון שהוכנס לפני שנתיים בחוק ההסדרים.

רועי קרת: עכשיו זו החלטה שהמדינה קיבלה כדי להפחית את עלויות ההעסקה במשק.

רועי קרת: מותר למדינה לקבל החלטה כזאת, אבל כשמקבלים החלטה כזאת צריך גם לחשוב מה יהיה, מה יעשה בגירעון, בחור שנפתח בארנק של מי שצריך לשלם את הגמלאות.

רועי קרת: ההחלטה הזאת לא עולה בקנה אחד עם החלטה שהתקבלה שנתיים אחר כך, שביטלה את הסעיף שמאפשר לנו לכתוב - - -

יצחק גלנטי: תודה.

יצחק גלנטי: תודה.

רועי קרת: עוד מילה אחת.

רועי קרת: כשענף חוק אבטלה נכנס לתוקף ב-1973, הגבייה מהשכירים הייתה 3% מהשכר לצורך ענף ביטוח אבטלה.

רועי קרת: אנחנו היום עומדים, כפי שאמר נציגם, על 0.25%.

רועי קרת: זאת אומרת, פחות מעשירית ממה שזה היה בהתחלה.

רועי קרת: ברור שיהיה גירעון אם הגבייה ירדה לעשירית ממה שהייתה פעם.

רועי קרת: אם לא יינתן פיתרון מאיפה זה יכוסה אז הבעיה רק תלך ותחמיר.

יצחק גלנטי: או.

יצחק גלנטי: קי.

יצחק גלנטי: אני רק חייב פה לציין שהדיון נכון לרגע זה הוא לא במצב העגום של הביטוח הלאומי.

יצחק גלנטי: זה נושא באמת שמחייב דיון מעמיק בפני עצמו.

יצחק גלנטי: על כל פנים, איך לומר, אפילו מבחינתי קיימת איזושהי הצעה להחזיר את הביטוח הלאומי להיות משק אוטרקי פנימי שמאזן את עצמו, ולהפריד אותו אחת ולתמיד בכלל מהתלות באוצר.

יצחק גלנטי: אבל זה נושא שבאמת מחייב, איך לומר, דיון ואולי חקיקה שתאפשר את הצעד הזה, ואני מבין שבאיזשהו מקום מביטוח לאומי יתמכו בצעד כזה.

יצחק גלנטי: אני מדבר במאקרו מבלי להיכנס לפרטים.

יצחק גלנטי: כעת אני אודה מאוד לנציג האוצר, אם יבוא ויסביר לנו איך אנחנו נמצאים במצב שבו הוכח כבר בעבר שהענף הזה, שקוראים לו עסקים קטנים, היה בעבר מנוף כלכלי, לפי מה שאני שומע, הכי יעיל במשק, והנה אנחנו חותכים וגודעים את אותו הענף שעליו המדינה אמורה להתפתח ולהתקדם קדימה אל פני המאה 21 שהתחלנו אותה.

יצחק גלנטי: אני אודה מאוד לידידי מהאוצר, אנא להאיר את פנינו.

דב בארי: דב בארי, רפרנט רווחה, ביטוח לאומי, במשרד האוצר.

דב בארי: אני חושב שנקודת ההתייחסות פה היא לא נכונה.

דב בארי: משרד האוצר מודע לחשיבות של העסקים הקטנים והוא לא יוצא נגד ולא בא לקטול, כפי שהגדרת את זה, אדוני היושב ראש, לגדוע את הענף.

דב בארי: זה ממש לא.

דב בארי: השאלה היא מה עושים ואיך עושים.

דב בארי: אני אתחיל במה שחבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב הציג בהתחלה, הוא דיבר על דמי ביטוח אבטלה והזכירו את זה פה, אבטלה לעצמאים.

דב בארי: משרד האוצר הגיע להבנות ולהסכמות על תשלום דמי ביטוח לעצמאים, מתוך חשיבות לעניין הזה שגם הם זקוקים לאיזושהי רשת סוציאלית בתעסוקה שלהם.

דב בארי: בהסכמות האלה היו כמה נקודות עוגן או אבני דרך שהיה צריך לפעול לפיהן, ולפי המצב כיום החקיקה מתנהלת כרגע לפי זה.

דב בארי: יש איזושהי מחלוקת, כפי שהזכירה פה אסתר טולדנו מהמוסד לביטוח לאומי, על שיעור הגבייה שצריך לעשות בקרב העצמאים.

דב בארי: אבל ברגע שהמחלוקת הזאת תיפתר יש פה עניין לעשות את זה.

דב בארי: כמובן שאבן הדרך העיקרית והעוגן העיקרי לדמי ביטוח אבטלה לעצמאים זה שהמערכת תהיה סגורה כדי שלא ניתקל בבעיות שאנחנו נתקלים בהם בביטוח לאומי.

יצחק גלנטי: האם אדוני קולע לדעתי כאשר אמרתי שהמטרה באמת להפוך את הביטוח לאומי למערכת סגורה?

דב בארי: לא, אני מדבר על המערכת, על הענף.

רן כהן: על הענף, הוא לא קולע לדעתך.

יצחק גלנטי: לא, חשבתי שכן.

דב בארי: ענף ביטוח לאומי כמו שהוא זה סיפור אחר, לדיון אחר, לדעתי לא פה כרגע המקום לפתוח אותו, אבל דמי אבטלה לעצמאים, כמובן כמו שאמרנו, כענף סגור זה חשוב מאוד.

דב בארי: לפי העוגן הזה כיום מתקיימת החקיקה בעניין.

רן כהן: אבל בקשר לעצמאים, לענף הזה, רק תיתן לו חוזק בכל העניין, לכן צריך לעשות את זה מה שיותר מהר.

דב בארי: תהליך החקיקה הוא כמובן בידי הרשות המחוקקת.

יצחק גלנטי: עם אבני נגף של האוצר.

רן כהן: שאתם לא תפריעו.

יצחק גלנטי: אמרתי, עם אבני נגף.

דב בארי: קיימנו לא מעט ישיבות עם אנשי הביטוח הלאומי.

דב בארי: עם אבי צרפתי מביטוח לאומי שכרגע לא נמצא פה, שאחראי על התחום, עם חברי הכנסת שמקדמים את הנושא וזו המטרה.

דב בארי: עכשיו בקשר לעניינו פה, לדיון שעוסק במתן קצבאות לאנשים שפותחים עסקים.

דב בארי: תשלום דמי אבטלה לא נועד לצורך כך.

דב בארי: יש לנו כמה מבחנים וכמה בדיקות כאשר אנחנו באים לשלם דמי אבטלה.

דב בארי: כמובן אנחנו מדברים על מישהו שלא מועסק, מישהו שמגיע ללשכה, מישהו שעומד בתנאי המבחן האלה.

דב בארי: מי שיזם, שפותח עסק, כמובן לא עומד במבחנים האלה.

יצחק גלנטי: אולי יש מקום לשנות את המבחנים.

דב בארי: לא, אם נשנה את המבחנים של האבטלה נתעסק פה בהשלכות רוחב מאוד מאוד גדולות.

יצחק גלנטי: לא, אני חושב באופן ממוקד לנושא של עסקים קטנים.

דב בארי: בעצם נושא העסקים קטנים צריך להיפתר לא דרך מתן קצבאות מביטוח לאומי.

דב בארי: זה לא הפיתרון.

דב בארי: לא לכך נועד הביטוח הלאומי, בטח לא לכך נועד תשלום דמי אבטלה.

יצחק גלנטי: האם לאדוני יש הצעה אחרת?

דב בארי: לא לכך נועד ענף האבטלה בביטוח הלאומי, שכמובן כשמו כן הוא, עוסק באנשים מובטלים ולא באנשים בעלי עסק.

קריאה: דורשי עבודה.

דב בארי: ודורשי עבודה.

קריאה: יזם הוא לא דורש עבודה?

דב בארי: אנחנו מדברים פה בהצעת חוק שהדיון שלה נסוב כרגע על יזם שכבר פתח עסק, הוא כבר לא דורש עבודה ולא לכך נועדה אבטלה.

דב בארי: זה לערב מין שלא במינו.

דב בארי: העזרה ומתן הרשת הסוציאלית צריכה להינתן לבעלי עסקים קטנים דרך הרשות לעסקים קטנים, דרך הלוואות ממוקדות, דרך מט"י, מרכזים שפרושים ברחבי הארץ.

דב בארי: זו הדרך כרגע לעשות את זה ולא לקחת איזשהו ענף אבטלה - - -

יצחק גלנטי: אדוני, אם אתה מדבר על מט"י, דרך מט"י, אז באיזשהו מקום צריך גם לתקצב את מט"י.

יצחק גלנטי: מט"י אין לה יכולת ייצור מעצמה.

יהודה טלמון: לוקחים ממנה.

יצחק גלנטי: אדוני, אתה רואה שאני מבין בדיוק במה מדובר.

רן כהן: אני אומר לך, אדוני היושב ראש, כל שנה זאת מלחמה אדירה לקראת התקציב, שרוצים לייבש את מט"י, האוצר רוצה לייבש ולקצץ.

רן כהן: אם יש שר תמ"ת אז יש סיכוי להציל אותו.

רן כהן: כל שנה.

יצחק גלנטי: הייתי מבקש לדעת האם לאוצר יש איזושהי תכנית מעבר לקדנציה בת 4 שנים של כנסת.

יצחק גלנטי: מעבר לתקופת כהונתו של שר אוצר, שאנחנו יודעים היטב ששר אוצר מתחלף, אני לא רוצה להגיד כמו מה.

יצחק גלנטי: האם לפקידות של האוצר יש איזושהי תכנית ארוכת טווח שמציבה בפניה מטרות שאליהן צריך המשק הישראלי להגיע, וביניהם אחת המטרות זה עידוד של העסקים הקטנים, כך שהתמונה בישראל תראה כתמונה דומה למה שקרה ביפן, ושמענו על זה, או מה שקורה בארצות הברית.

יהודה טלמון: אדוני היושב ראש, זו שאלה רטורית.

יהודה טלמון: כמעט שאלה רטורית.

יצחק גלנטי: יושב לפנינו נציג האוצר.

דב בארי: בהתייחסות לשאלה שלך, התחום שלי לאו דווקא עוסק בתחום הזה, אבל משיחה שערכתי עם נציג, עם איש באגף, שעוסק בתחום העסקים הקטנים, הוא אמר לי שיש כוונה.

דב בארי: הרשות לעסקים קטנים כיום שמעניקה הלוואות - - -

חנה גרינבאום: היא לא מעניקה הלוואות.

דב בארי: מה?

חנה גרינבאום: הרשות לא מעניקה הלוואות.

יצחק גלנטי: אדוני, אני רוצה להקים עסק פרטי קטן.

דב בארי: אני אסיים, אני רק אסיים.

יצחק גלנטי: כן.

יצחק גלנטי: כן.

דב בארי: יש כוונה כרגע לעשות בדיקה על מנת לערוך מחדש, בעצם לבצע סדר ברשות, על מנת להקל את הגישה לרשות לקבלת הלוואות לעסקים קטנים.

יצחק גלנטי: אדוני, יש לי רעיון פנטסטי, תקשיב, לאנרגיה ירוקה במדינת ישראל.

יצחק גלנטי: אני רוצה להקים מפעל לאנרגית גלים.

יצחק גלנטי: יש אופציות שונות ומשונות לאנרגית גלים.

יצחק גלנטי: יש גלים שעולים ויורדים, כן, ויש גלים שמתקדמים אל החוף.

יצחק גלנטי: לצורך המפעל הזה או בדיקת התכניות, נקרא לזה, של הייצור באנרגיה הזו – שים לב: במדינת ישראל אנחנו רק מייבאים אנרגיה.

יצחק גלנטי: זה שיש לנו היום חשמל, צריך לשרוף בשביל זה דלק, להביא את הדלק מאיזשהו מקום.

יצחק גלנטי: אני לא ממציא שום דבר.

יצחק גלנטי: אני מבקש לדעת, ולי נחוץ, לבדיקה הזאת, נחוצים לי 15 מיליון שקל.

יצחק גלנטי: האם אדוני יכול לבוא ולתת לי את האפשרות לפתוח את האופציה הזאת?

דב בארי: את סכומי הסיוע שניתנים לעסקים קטנים אני לא מכיר במאה אחוז.

דב בארי: כן מכיר דרכי סיוע, לצורך העניין.

דב בארי: אם זה כן פרויקט כפי שאתה ציינת יש כמובן את המדען הראשי שעורך בדיקות.

יצחק גלנטי: אדוני, זה עבר את המדען הראשי, הוא קיבל את הבדיקות, יש לי את כל התוצאות.

יצחק גלנטי: עכשיו חסר לי את הכסף.

יצחק גלנטי: איך אני מקבל את הכסף?

דב בארי: כפי שציינתי, הרשות לעסקים קטנים מעניקה הלוואות.

יהודה אלדר: סליחה, הרשות לעסקים קטנים לא מעניקה הלוואות.

יהודה אלדר: היא באיזשהו מקום קשורה לקרן זו או קרן אחרת שיכולה לתת, אבל היא לא נותנת כסף וצריך לעבור כל מיני מבחנים.

יהודה אלדר: קודם, בוועדת הכספים של הכנסת, גם הבנו שהקרן הזאת היא לא ביג דיל.

יהודה אלדר: בוא נאמר, אם בסוף יזכרו נתון – זה הכי פשוט – מוקמים במדינת ישראל עשרות אלפים עסקים בשנה, ובמשך כל שנות קיומה של הקרן היו 6000 בקשות שמתוכן אושרו 3000.

יהודה אלדר: זה אפס של אפס של אפס של אפס, בסיכומו של דבר.

יהודה אלדר: גם הוכחתי, בעצמי אמרתי שמתוך ניסיון שלי, אף אחד לא ילך לקרנות האלה, בגלל שהאוצר העמיד אותן בנתונים כאלה, שהן פשוט לא רלבנטיות.

יהודה אלדר: אני לא מדבר על – כבוד היושב ראש דיבר על 15 מיליון.

יהודה אלדר: בכוונה זרק את הסכום הזה.

יצחק גלנטי: אמת.

יהודה אלדר: 15 מיליון.

יהודה אלדר: אבל בואו, ישנן, כבר אמרתי את זה קודם ואני גם אחזור פה, ישנן דרכים שהמדינה יכולה לעשות את זה בכסף לא גדול.

יהודה אלדר: קודם כל לדעת היתכנות, וזאת השאלה הראשונה, ללוות עסקים חדשים.

יהודה אלדר: אז לוקחים את החונכויות והורגים אותם, אז אי אפשר ללוות.

יהודה אלדר: בנק דיסקונט בא ואמר: אני מוכן לתת כסף לעסקים, אני רוצה לדעת מיהו יועץ עסקי.

יהודה אלדר: אז את כל הדברים האלה אפשר לעשות, וזה לא מחיר גדול.

יהודה אלדר: יש נושאים אחרים שכבוד היושב ראש יודע שהוכחתי לאוצר, שהאוצר יכול להביא למדינת ישראל כסף קיים, 150 מיליון שקל בשנה, שהוא נמצא, רק צריך לדעת קצת לתעל אותו.

יהודה אלדר: אדוני יודע למה אני מתכוון, נכון?

יצחק גלנטי: אמת.

יהודה טלמון: אדוני היושב ראש, אם יותר לי?

יצחק גלנטי: רק אנא, אני חייב לפני שאני אקבל נבוט מהיושבת ראש של המליאה, יושבת ראש הכנסת, אז בואו נקצר.

יהודה טלמון: רק דקה, אם יותר לי.

יצחק גלנטי: כן, בבקשה.

יהודה טלמון: כשל החשיבה, לטעמי אדוני היושב ראש, וחוסר ההבנה, שעצמאי לא רץ לקבל דמי אבטלה, זה המקרה האחרון, זה רשת הביטחון האחרונה.

יהודה טלמון: הסכמנו גם לקחת על עצמנו מבחנים מחמירים ביותר לפני שעצמאי יכול לגשת ולבקש דמי אבטלה: כישלון העסק, סגירת תיק במס הכנסה, סגירת תיק במע"מ ושינוי סטאטוס בביטוח הלאומי.

יהודה טלמון: עצמאי לא רץ לבצע את זה אלא כשכלו כל הקיצים.

יהודה טלמון: פה מתחילה האחריות של הממשלה שלטעמי ולצערי אנחנו לא מקבלים אותה.

יהודה טלמון: תודה.

יצחק גלנטי: היית ראשונה פה ואני חייב לתת לך את זכות הדיבור.

חנה גרינבאום: אני רק רוצה להגיד משהו.

יצחק גלנטי: אבל, אנא, באמת רק לקצר.

יצחק גלנטי: כבר עברנו את הזמן.

חנה גרינבאום: אני ממט"י ורד הגליל, אנחנו יושבים בכרמיאל הרחוקה.

חנה גרינבאום: אנחנו מטפלים בעסקים זעירים, מה שנקרא, באמת לא קטנים אלא זעירים, זה עסקים של בן אדם אחד.

חנה גרינבאום: אנחנו מעבירים אצלנו קורסי יזמות עסקית ובאים אלינו אנשים באמת מהשכבה הסוציו אקונומית הנמוכה מאוד שלא הצליחו להשתלב כשכירים ומחפשים את הפיתרון הזה של להיות יזמים.

חנה גרינבאום: להיות יזמים ולהקים עסק, החלום שלהם זה להקים עסק.

חנה גרינבאום: אנשים כאלה, הרבה מהם מקבלים כל מיני קצבאות של הבטחת הכנסה, אין להם רכב והם באמת, לא רמאים.

חנה גרינבאום: יש איזו תכונה להתייחס לאנשים כאלה בתור רמאים.

חנה גרינבאום: בכל אופן האנשים האלה חוששים להקים עסקים, ואנחנו נתקלים בהם יום ביומו, אנשים כאלה חוששים להקים עסקים כי הם חוששים לאבד את הקצבה הזו של 1200 שקל שהיא בשבילם הרבה כסף.

חנה גרינבאום: מכיוון שהם יודעים שברגע שהם יקימו עסק, ירשמו כעסק מורשה, הם לא יקבלו את הקצבה הזאת.

חנה גרינבאום: אז אנשים כאלה לא הולכים להכשרה מקצועית כי הם פוחדים לאבד את הקצבה.

חנה גרינבאום: אנשים כאלה לא מקימים עסקים.

חנה גרינבאום: הם במקרה הכי גרוע גם פועלים כעסק שחור כי הם לא רוצים לאבד את הקצבה.

חנה גרינבאום: אני אומרת: אם אנחנו נאפשר לאנשים האלה להקים עסק קטן ולהמשיך לקבל קצבה במשך שנה, ולהבטיח להם את רשת הביטחון העלובה הזאת – בינינו, מה זה 1200 שקל למדינה העשירה שלנו – אנחנו נאפשר הקמה של עסקים קטנים.

חנה גרינבאום: ועסק קטן כזה, כל עסק קטן במשך תקופת קיומו, יכול להעסיק עוד בן אדם.

חנה גרינבאום: זה כבר מכפיל את עצמו, זה לא כמו אינטל.

חנה גרינבאום: אני חושבת שצריך לתת את האופציה הזאת, המדינה צריכה לאפשר.

יצחק גלנטי: תודה, תודה, גברתי.

יצחק גלנטי: את מדברת אחרונה ובקצרה.

סימה בכר: שמי סימה ואני נציגת הבטחת הכנסה בביטוח לאומי שזו גמלה שונה מאבטלה, זו גמלה אוצרית שהיא גמלת הקיום האחרונה.

סימה בכר: המדד הוא הרכב משפחה לקביעת הזכאות.

סימה בכר: אני רוצה לציין שבחודש מרץ יצאנו בנוהל חדש שמאפשר לאנשים שפותחים עסק קטן להיות פטורים משירות התעסוקה במשך 18 חודשים, עם שלוש תחנות של מבחני הכנסה.

סימה בכר: אנחנו מבחינתנו נותנים את המענה בדיוק למה שאתם מעלים כאן.

סימה בכר: שוב, זו לא אבטלה, זו הבטחת הכנסה, אבל יש לנו נוהל חדש שהתחלנו לעבוד אתו, ואני אשמח בהזדמנות להראות לך בדיוק את הפרטים.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

יצחק גלנטי: סוף סוף יש, איך לומר, אור בקצה המנהרה.

יהודה אלדר: השאלה היא אם הציבור יודע.

יהודה אלדר: הם יודעים, השאלה אם הציבור?

סימה בכר: פרסמנו את זה בעיתונות.

סימה בכר: יצא פרסום.

יהודה אלדר: הציבור צריך לדעת.

סימה בכר: יצא פרסום לעיתונות.

יצחק גלנטי: אני מבקש באמת לידע את הציבור בכל אמצעי התקשורת האפשריים.

סימה בכר: יצא פרסום.

יצחק גלנטי: יחד עם זה, למי שמגיע צל"ש מגיע צל"ש.

יצחק גלנטי: כל הכבוד.

יצחק גלנטי: אני מסכם את הדיון, רבותיי.

יצחק גלנטי: הוועדה רואה בתחום היזמות העסקית מנוע ראשון במעלה להגדלת התעסוקה, ומנוף חשוב לצמיחה כלכלית.

יצחק גלנטי: הוועדה מחזקת את עמדתם של נציגי היזמות העסקית, בדרישתם לרשת ביטחון סוציאלי שתעניק דמי אבטלה לעצמאיים שעסקיהם כושלים.

יצחק גלנטי: הוועדה תקדם בישיבותיה את הצעות החוק הנוגעות לנושא: 1.

יצחק גלנטי: הצעת חוק הביטוח הלאומי (ביטוח דמי אבטלה לעובד עצמאי), התשס"ח-2008, של חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב ואחרים.

יצחק גלנטי: ההצעה הזאת נמצאת בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק גלנטי: 2.

יצחק גלנטי: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון, תשלום דמי אבטלה למקימי עסקים), התשס"ז-2007, של חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב ואחרים, שגם היא נמצאת בהכנה לקריאה ראשונה.

יצחק גלנטי: תודה רבה, רבותיי, הישיבה נעולה.