ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 520, 2008-07-29 15:00

יצחק גלנטי: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

יצחק גלנטי: אודה לחה"כ ביילין אם יציג את הצעת החוק.

יוסי ביילין: החוק הזה הגיע לדיון אחרי שעבר בקריאה הטרומית בוועדה, ואנחנו קיימנו שתי ישיבות עם אנשי הביטוח הלאומי ועם אנשי האוצר, מתוך ניסיון להגיע להבנות שיאפשרו הסכמה בינינו.

יוסי ביילין: הנייר שמונח על השולחן משקף את ההבנות אליהן הגענו.

יוסי ביילין: הורדנו כאן כמה דברים שהועלו במהלך הדיונים: ערים שכנות, רדיוס גדול יותר מ-.

יוסי ביילין: נראה היה לי, שניתן להגיע להסכמה לגבי הפשרה הזו.

יוסי ביילין: כלומר, אנחנו נגדיל את הרדיוס מ- ל-, ונאפשר לאנשים שלא יכולים להתנייד בעצמם לקבל את השירות הזה על ידי קרובים שלהם, שגרים במרחק של .

יוסי ביילין: אני מבין מהעמדה של האוצר, שהדבר הזה לא מוסכם.

יוסי ביילין: הבעיה במקרה הזה, כמו במקרים דומים אחרים זה חוסר הידע לגבי היקף הביקוש לדבר כזה כאשר זה יהפוך לחוק.

יוסי ביילין: לו היינו יכולים לדעת מהו ההיקף, זה ודאי היה מקל עלינו.

יוסי ביילין: כאן ההערכה של האוצר היא שזו הצעה תקציבית כי זה בוודאי יעלה, לפי הערכתם, מעבר ל-136 אנשים.

יוסי ביילין: אם עוד 136 אנשים מעבר למספר הקיים היום יבקש את הניידות, זה יוביל את העלות ל-5,000,000 שקלים.

יוסי ביילין: השאלה היא, מה תהיה התוספת.

יוסי ביילין: האם באמת זאת התוספת?

יוסי ביילין: אינני יודע.

יוסי ביילין: אני חושב שזה מופרז.

יוסי ביילין: יש כאן נציג מחלקת המחקר והמידע, והוא יכול להציג את גישתו לדבר.

יוסי ביילין: אולי אפשר יהיה לשמוע את נציג מרכז המחקר ואת נציג האוצר, ולהחליט לאן אנחנו פונים.

יצחק גלנטי: מאחר והאוצר נתן הערכה של מינימום 136 מקרים על מנת להגיע ל-5,000,000 שקלים, אני הייתי רוצה לשמוע גם את הנתונים של מחלק המחקר והמידע.

עמי צדיק: למחלקת המחקר והמידע אין נתונים עדיין.

עמי צדיק: אין לנו עדיין אומדן עלות מדויק אומדן העלות מחייב לעשות מיפוי של הנכים וקרובי המשפחה שלהם, מקום המגורים של הנכים וקרובי משפחתם.

עמי צדיק: זה לא דבר שפשוט לעשות, ובזה נצטרך את העזרה של הביטוח הלאומי.

יוסי ביילין: כמה זה נראה לך מעשי?

עמי צדיק: אנחנו נעשה את זה בשיטה שעשה את זה משרד האוצר.

עמי צדיק: נבדוק את הנתונים שהעביר משרד האוצר, ונראה לראות כמה נכים ייכנסו כדי שיהיה אומדן לא תקציבי.

יצחק גלנטי: אני אשמח לשמוע גם את הנציג של המוסד לביטוח הלאומי.

שרי בכר: לא ניתן לדעת כרגע את העלות הכוללת היכולה להיות להגדלת המרחק.

שרי בכר: ניתן לדעת שבתוספת של 135-136 איש נוספים ההצעה תהפוך לתקציבית.

שרי בכר: ניתן לדעת, שהאוכלוסייה הפוטנציאלית שיכולה להיכלל תחת ההסכם, היא 18,000 איש שאינם נכללים בהסכם ועשויים להיכלל בהסכם במידה והמרחק יוגדל.

יוסי ביילין: אם המרחק אינסופי.

שרי בכר: אי אפשר לדעת באיזה מרחק מדובר.

שרי בכר: במידה והמרחק יוגדל, יש לקחת בחשבון שאוכלוסייה נוספת תיכנס למסגרת החוק.

יצחק גלנטי: אבל את דיברת על 18,000,000 איש.

שרי בכר: מדובר ב-13,000 איש שחלקם נכללים תחת נכות כללית, ואינם כרגע נכללים תחת הסכם הניידות.

שרי בכר: יכול להיות שאחת הסיבות שהם לא נכללים היא המרחק.

שרי בכר: כמו כן יש לקחת בחשבון גם את חסרי הרכב בקבוצה הזו, ואוכלוסייה נוספת של אנשים שכיום עובדים והם אינם נכללים תחת נכות כללית ובעתיד ייתכן שהם כן ייכנסו למסגרת הסכם הניידות.

ג'ודי וסרמן: דיברת על 13,000 אנשים עם נכות כללית.

ג'ודי וסרמן: האם מדובר על אנשים עם נכות ברגליים?

שרי בכר: כן.

יצחק גלנטי: מה עושים היום אותם אנשים עם נכות ברגליים שנמצאים מעבר לטווח הקבוע היום?

יצחק גלנטי: איך הם נעים?

יצחק גלנטי: מה הפתרון הקיים היום עבורם?

שרי בכר: הם מקבלים רק את הקצבה בלי ההלוואה העומדת לרכישת רכב, ובלי האביזרים.

יצחק גלנטי: האם הם משתמשים בתחבורה ציבורית?

שרי בכר: בהסעות.

יצחק גלנטי: האם יש תקציב להסעות האלה?

שרי בכר: לא מביטוח לאומי.

שרי בכר: מהביטוח הלאומי הם מקבלים אך ורק את הקצבה.

יצחק גלנטי: מי משלם עבור ההסעות?

דב בארי: יש למשרד הרווחה תקציב לשם כך.

יצחק גלנטי: מה התקציב של משרד הרווחה?

דב בארי: היציאה שלנו לדיון פה החלה מהעניין התקציבי.

דב בארי: אני חושב שיש פה נקודה שאנחנו מפספסים, וזו מהות הקצבה ומהות גמלת הניידות.

דב בארי: קצבת הניידות באה להקל על הנכה בהוצאות הניידות שלו.

דב בארי: אנחנו מדברים על נכה גפיים, מישהו שמוגבל בניידות שלו.

דב בארי: הקצבה עם כל התוספות שלה, הלוואה עומדת לרכישת רכב והלוואה לאבזור מיוחד לרכבים, שמגיע לפעמים ליותר מ-100,000 שקלים לרכב, היא הקצבה היקרה ביותר במוסד לביטוח הלאומי.

אבי סלומה: עדיין זה לא מכסה את ההוצאות.

דב בארי: זה אולי יקר כל כך מתוך החשיבות וההבנה שיש פה איזושהי מגבלה בניידות.

דב בארי: זה התוקף לכך שמשקיעים כל כך הרבה כסף בנושא הזה, לא רק הקצבה עצמה אלא גם הלוואות לשם קניית רכב וכו'.

דב בארי: הגדלת המרחק ל- אולי מאבדת את המהות של העניין הזה.

דב בארי: אם מישהו גר במרכז העיר ירושלים, הרדיוס של 4 קילומטר מספיק לרוב אזורי העיר.

דב בארי: זה יאבד את הערך של המהות של הקצבה.

דב בארי: המוסד לביטוח הלאומי מכיר את העניין הזה, וגם כיום הרכב המוענק למורשה הנהיגה לנכה משמש לא רק לטובת הנכה.

דב בארי: זה בסדר.

דב בארי: אנחנו מכירים את זה, ואנחנו יודעים שאי אפשר להגביל את זה, אי אפשר לנעול את הרכב באזיקים לנכה.

דב בארי: הגדלת המרחק תפגע במהות העניין.

דב בארי: בפגישה שערכנו עם מצי החוק אני העליתי את העניין, שמבחינתי יש חשיבות גדולה יותר לתת תוספת להסעות לנכים שמיועדת וצבועה באופן ספציפי לשירות הזה, על מנת להקל על הניידות של הנכה.

דב בארי: איך ומה לעשות?

דב בארי: זה עניין לדיונים בינינו לבין משרד הרווחה.

דב בארי: אני כן יודע שמשרד הרווחה מציב את העניין של הסעות הנכים בסדר עדיפות גבוה לקראת תקציב 2009.

יצחק גלנטי: אני מבין שכתוצאה מהגדלת הרדיוס, העלות גדלה אבל נחסכות כל ההוצאות בגין הסעות.

יצחק גלנטי: האם קיזזתם את זה מזה כאשר הגשתם את החשבון שלכם?

דב בארי: לא, וזה מסיבה מאוד פשוטה.

קריאה: כי אתם לא עושים שיעורי בית.

דב בארי: אנחנו נערכנו לדיון הזה כמו שצריך, ואני לא אוהב את הזלזול הזה.

דב בארי: הסיבה היא פשוטה.

דב בארי: ההוצאות שמיועדות להסעות לנכים הן בחסר, ואנחנו לא ניקח כסף משם.

דב בארי: אין פה קיזוז.

יצחק גלנטי: אתה אומנם יכול להעלות את התקציב בגין הגדלת המרחק, אבל אתה מוריד משם.

יצחק גלנטי: כלומר, נשארת רק הדלתא.

דב בארי: הרווח השולי שלי של מתן עזרה לנכה המוגבל בניידות, הוא הרבה יותר קטן.

יצחק גלנטי: אני לא מדבר על הרווח השולי שלך, אלא על העזרה.

דב בארי: ה- 1,000,000 שקלים שאני אשקיע בהסעה לנכים ייתן שירות הרבה יותר גדול למספר הרבה יותר גדול של נכים מוגבלים בניידות, מאשר 1,000,000 שקלים בקצבת ניידות והלוואה עומדת ל-50 נכים או אפילו פחות, אולי 35 נכים.

יצחק גלנטי: אין לך תשובה לגבי כמה אתה חוסך, ואין לך תשובה לגבי הדלתא הריאלית.

קובי כהן: זה לא זה במקום זה.

קובי כהן: זה גם זה וגם זה.

קובי כהן: אני לא רואה הצדקה מוסרית לגרוע מציבור הזקוק לרגליים – כי הרכבים האלה הם רגליים עבור אותם נכים - את הרגליים בגלל תחשיב זה או אחר.

קובי כהן: אני מבין את ההצדקה לחישוב שלכם, אבל אני לא יכול להבין אותה מבחינה מוסרית.

דיצה נחמדי: הרכב מיועד בראש ובראשונה לצרכים היומיומיים של המוגבלים בניידות.

דיצה נחמדי: לכן, בתחילת ההסכם מורשה הנהיגה היה צריך לגור באותה בניין עם המוגבל בניידות.

דיצה נחמדי: לאט-לאט המרחק הלך וגדל.

דיצה נחמדי: אנחנו סבורים, שככל שהמרחק ילך ויגדל הרכב ישרת פחות ופחות את הנכה למען צרכיו היומיומיים, בשונה מקצבה שאיתה אפשר לרכוש שירותי הסעה.

דיצה נחמדי: אנחנו חושבים שההתמקדות ברכב ולא בקצבה - מההיבט המוסרי של מוגבל בניידות שאין לו רישיון נהיגה והוא צריך להיות תלוי במורשה נהיגה שייתן שעובד וגר לא בסמיכות אליו - היא יותר בעייתית.

אבי סלומה: אני טוען, שההסעות המאורגנות מונעות עצמאות מהנכה.

אבי סלומה: הן בשעות מסוימות ובכיוונים מסוימים.

אבי סלומה: ההסעות מיועדות לאדם נכה שאינו בעל רישיון.

יצחק גלנטי: אני הייתי מבקש לדעת, מהו המרחק הקיים היום?

ג'ודי וסרמן: 500 מטר.

יצחק גלנטי: החישוב שלכם מתייחס ל-4 קילומטר, ועל הבסיס הזה הגעתם למספר של 136.

שרי בכר: אין אפשרות לדעת מי האוכלוסייה שתהיה ומה תהיה העלות.

שרי בכר: 136 איש נוספים מביא את הצעת החוק לעלות תקציבית של 5,000,000 שקלים.

עמי צדיק: אני עברתי על המספרים, וזה נראה לנו מאוד הגיוני.

שרי בכר: כמו שאמרתי קודם, האוכלוסייה הפוטנציאלית עומדת על 18,000 איש ואף יותר.

שרי בכר: לאור זה שכיום המרחק הוא וכן ראוי להגדיל את המרחק, באנו בדברים עם האוצר.

שרי בכר: אנחנו חושבים שלהכפיל את המרחק לקילומטר אחד לתקופה מסוימת, לבדוק את העלויות, את האוכלוסייה המצטרפת, זה חשוב על מנת שיהיה לנו בסיס נתונים להעריך מרחק נוסף.

שרי בכר: אנחנו לא שוללים את האפשרות בהמשך להגדיל את המרחק.

שרי בכר: כרגע אנחנו מציעים להכפיל את המרחק הקיים ולא לפרוץ את זה למרחק גדול יותר, שאולי יגדיל את עלות החוק מבחינה תקציבית וגם יפספס את המהות של ההסכם הניידות, שנועד לשמש לצורכי מוגבל בניידות.

שרי בכר: צריך לקחת בחשבון, שככל שמורשה הנהיגה שלו גר רחוק יותר, אין יותר מדי הבדל בין להתקשר לשירותי ההסעה או לקרוב המשפחה.

יצחק גלנטי: לגבי קילומטר לא תהיינה בעיות.

שרי בכר: לא.

יצחק גלנטי: אני מתחיל להיכנס פה לשוק של סוחרי עגבניות.

יוסי ביילין: אני הייתי רוצה לשמוע את נציגי הארגונים.

יוסי ביילין: יש כאן ירייה באוויר.

יוסי ביילין: אנחנו באמת לא יודעים מה תהיה העלות של הצעה כזו.

יוסי ביילין: לי נראה ש- זה סביר, אבל זה יכול להגיע למספר של 1,000-2,000 אנשים וזה כבר הרבה מאוד כסף.

יוסי ביילין: ההצעה היא לקבוע הוראת שעה, ולבדוק את זה בעוד שנה.

יוסי ביילין: אני רוצה לציין, שזה הגיע ל-500 בהדרגה.

יוסי ביילין: זה התחיל מאותו בית, וזה עלה במשך השנים.

יוסי ביילין: כבר 13 שנה לא האריכו את זה.

יוסי ביילין: עכשיו יש ויכוח הפילוסופי, האם צריך להפסיק את הנושא של הניידות ורק להסתפק ברכבי והסעות.

יוסי ביילין: הכנסת אישרה את הנכונות להגדיל את הרדיוס.

יוסי ביילין: השאלה היא, האם לגבי אנשים שחיים את זה ביום-יום יש לכך משמעות, או שההגדלה של זה בחצי קילומטר למשך שנה עלולה לתקוע את זה להרבה שנים או שזה לא משמעותי.

יצחק גלנטי: אפשר לטפס על עץ גבוה ולא לקבל כלום.

יצחק גלנטי: אפשר למצוא דרך ביניים, שעל פיה ניתן יהיה לקבל משהו.

יצחק גלנטי: זה טוב מכל הבחינות.

יצחק גלנטי: זה טוב גם מבחינת הנכים, גם מבחינת האוצר וגם מבחינת יתר השותפים.

יצחק גלנטי: והיה ויתברר בעוד שנה שהדלתא שעליה מדובר היא לא כצעקתה, אני בטוח שהממשלה תעדיף לקדם הלאה את הנושא.

אבי סלומה: מה קורה עם אנשים שגרים מעבר למרחק הזה?

יצחק גלנטי: מה קורה עם אנשים שגרים במרחק של ?

יצחק גלנטי: אני מציע לחפש את דרך הפשרה, ולקבל הסכמה מטעם האוצר והביטוח הלאומי.

חיים רייזלר: לפני מספר ימים עבר חוק לעידוד תעסוקה.

חיים רייזלר: הרבה אנשים ייצאו לעבודה, אבל לשם כך הם צריכים מסיע מורשה.

חיים רייזלר: אם החוק יגביל אותו למספר קילומטרים, הוא יפגע באנשים הרוצים לצאת לעבודה.

חיים רייזלר: לדעתי, לא צריכים להגדיר מרחק.

יצחק גלנטי: אדוני, אני הייתי שמח שזה יהיה לאל הגבלה.

חיים רייזלר: מה ההיגיון של ההגבלה?

יצחק גלנטי: ההיגיון הוא כסף.

חיים רייזלר: אבל אם אתה מוציא אדם לתעסוקה, זה גם קשור לכסף.

יצחק גלנטי: אם יתברר שכתוצאה מהגדלת המרחק זה יגדיל גם את מספר המועסקים, מה טוב.

יצחק גלנטי: זה לא מהווה בעיה לגבי המצב השני.

יצחק גלנטי: אנחנו יכולים לטפס על עץ גבוה ואז לא יהיה כלום.

קריאה: בדיון הקודם דובר על רשות מקומית ממוצעת.

יצחק גלנטי: זה ירד.

קריאה: בדרך כלל ההורים גרים ברשות המקומית הממוצעת או במועצה המקומית.

קריאה: זה לא ולא יותר מזה.

קריאה: אין לנו גם בעיה לקבל את ההצעה שלך.

יצחק גלנטי: אני מציע להסכים עם מספר הקילומטרים, ונבחן את זה בעוד שנה.

יצחק גלנטי: אנחנו לא רוצים להגיע למצב שבו ההצעה תהיה תקציבית ותיפול.

יצחק גלנטי: ישנן שתי אופציות.

ג'ודי וסרמן: אני מבינה, שהוועדה מבקשת לבחון בעוד שנה כמה אנשים יצטרפו להסכם, כדי לקבל אומדן לגבל היקף האנשים.

ג'ודי וסרמן: לא הייתה הכוונה להוראת שעה, אלא להוראה קבועה שבתום שנה תיעשה בדיקה.

ג'ודי וסרמן: אם יש כאן הצעה להוראת שעה, יש עם זה בעיה משפטית.

ג'ודי וסרמן: אני מבינה שזה לא על הפרק.

ג'ודי וסרמן: מדובר על הוראה קבועה שתיבחן בעוד שנה.

יוסי ביילין: מה הפרוצדורה שתהיה בעוד שנה?

וילמה מאור: צריך להגיש תיקון מחדש.

רן כהן: היא תתבטל.

רן כהן: אם הוראת שעה לא מוארכת, היא מתבטלת.

ג'ודי וסרמן: לא מדובר על הוראת שעה.

ג'ודי וסרמן: מדובר על הוראה קבועה, כאשר בתום שנה תיעשה בדיקה.

קריאה: רן, מדובר בקילומטר אחד.

רן כהן: אני כבר מגיש הסתייגות.

יצחק גלנטי: חה"כ כהן, יש לנו התקדמות והבנה שזה ישמש כבסיס להתקדמות הלאה.

אברהם רביץ: מדובר על קילומטר אווירי.

יוסי ביילין: כן.

יוסי ביילין: הטענה של האוצר היא, שכיוון שמדובר כאן בדבר שאין שום אפשרות לדעת מה יהיה ההיקף שלו, מספיק ש-136 אנשים יצטרפו להסכם הניידות כדי שההצעה תהפוך לתקציבית.

יוסי ביילין: לכן, ההצעה היא לעשות את זה בשלבים, להגדיל את זה מחצי קילומטר לקילומטר במשך שנה ואז לבדוק את זה מחדש.

יוסי ביילין: הפוטנציאל התיאורטי הוא 18,000 איש.

אבי סלומה: מה יקרה אם ינסו להוריד את זה?.

אברהם רביץ: אין דבר כזה.

אברהם רביץ: מעלים בקודש ולא מורידים.

יוסי ביילין: כן.

יוסי ביילין: מעלים בקודש ולא מורידים.

רן כהן: ואם זה שני קילומטר?

יוסי ביילין: זו התמקחות, אל איזה רדיוס אנחנו עומדים.

יוסי ביילין: נציגי הארגונים מבקשים לא להגביל בכלל, ואני לגמרי איתם.

יוסי ביילין: השאלה היא, האם אנחנו יכולים להגיע לדבר כזה.

יוסי ביילין: בכל זאת היינו רוצים להגיע להסכמה ולא רק לכיפוף ידיים.

יוסי ביילין: אדוני יודע, שאתמול והיום הצעות אופוזיציוניות עוברות.

יוסי ביילין: אנחנו רוצים להעביר את זה, ושלא ישימו לנו מקלות בגלגלים.

יוסי ביילין: אנחנו כולנו מעדיפים להגיע להסכמה.

חיים רייזלר: אולי אפשר לתחום את זה בתוך עיר.

וילמה מאור: אי אפשר.

וילמה מאור: זה נושא שנדון, ולא התקבל.

שרי בכר: אנחנו היינו רוצים לבקש, שהדבר ייעשה בהסכם בינינו לבין האוצר ולא בחקיקה ראשית.

רן כהן: לא.

דב בארי: צריך להבין, שקצבת הניידות משולמת לא מתוקף חוק הביטוח הלאומי, אלא מתוקף הסכם הניידות בין משרד האוצר לביטוח הלאומי.

יצחק גלנטי: אותו הסכם יחזור לדיון מחדש אחרי שנה.

דב בארי: אנחנו רוצים להשאיר את העניין הזה כפי שהוא נהוג כיום.

אברהם רביץ: אנחנו צריכים לדעת מהו ההסכם.

שרי בכר: הכוונה היא לא להצעת חוק הביטוח הלאומי.

אברהם רביץ: אם זה רק פורמאלי, זה בסדר.

שרי בכר: זה עניין פורמאלי.

שרי בכר: לא מסתתר מאחורי זה כלום.

יצחק גלנטי: יש עכשיו פגרה.

יצחק גלנטי: הם יישבו, ויסגרו את ההסכם.

שרי בכר: אנחנו מבקשים לתקן את זה בהסכם ולא בחקיקה ראשית.

יוסי ביילין: אני אגיד לך מה הבעיה עם הדבר הזה.

יוסי ביילין: ברגע שזה הופך להיות חלק מההסכם, כל האופציה של אותם האנשים שרוצים לנסות להביא את זה למליאה ולהגדיל את הרדיוס נופל.

שרי בכר: למה?

שרי בכר: עשיתם את זה כרגע.

רן כהן: מה ההבדל בין הסכם לבין חקיקה?

רן כהן: הסכם החלטת ממשלה יכולה לשנות בדקה.

רן כהן: חוק זה חוק.

יצחק גלנטי: אני רוצה להוריד אתכם מהעץ.

יצחק גלנטי: יש כמה אפשרויות.

יצחק גלנטי: אפשרות אחת היא להישאר עם , ולראות מי יכופף למי את הידיים.

יצחק גלנטי: אני לא חושב שזו המטרה.

אברהם רביץ: לקראת קריאה שנייה ושלישית תביאו את ההסכם אתכם .

שרי בכר: הכוונה היא לתקן את ההסכם.

יצחק גלנטי: המציעים הלכו לקראתכם, וניתן לסגור את זה בחקיקה לשנה על בסיס של .

יצחק גלנטי: בתום השנה הזו הנושא יעלה מחדש.

יצחק גלנטי: לדעתי, אין שום סיבה למנוע את זה.

ג'ודי וסרמן: הסכם הניידות הוא משנות ה-70.

ג'ודי וסרמן: זה הסכם שמבוצע עשרות שנים.

ג'ודי וסרמן: נכון שזו לא חקיקה ראשית, אבל זה הסכם קבוע שמתבצע.

ג'ודי וסרמן: אני לא חושבת, שיש איזשהו חשש שהוא יתבטל.

ג'ודי וסרמן: הוא רק ילך ויגדל.

אברהם רביץ: אם אנחנו קובעים עכשיו שזה נכנס להסכם, איזה תוקף יש לזה?

ג'ודי וסרמן: קודם כל, הם הצהירו על כך.

יצחק גלנטי: הם הסכימו לזה.

רן כהן: חה"כ רביץ צודק, בואו נעביר את זה לקריאה ראשונה, הם יתקדמו עם ההסכם בפגרה, ונראה מה יהיה.

יוסי ביילין: אין לנו עניין שזה יהיה בהכרח בספר החוקים.

יוסי ביילין: אנחנו רק רוצים להגדיל את הרדיוס.

שרי בכר: הכוונה היא לתקן את ההסכם עצמו, כפי שסוכם כרגע בוועדה.

רן כהן: אז אני לא מגיש כרגע הסתייגות.

יוסי ביילין: נעלה את זה כרגע עם רדיוס של קילומטר אחד, ולקראת קריאה שנייה ושלישית יכול להיות שנסתפק בהסכם ויכול להיות שנרצה להגדיל אותו.

יצחק גלנטי: אנחנו נעבור להצבעה על ההצעה.

יצחק גלנטי: מי בעד?

יצחק גלנטי: ה צ ב ע ה בעד – 3 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה עברה

דב בארי: אני מבקש לציין שההצעה היא תקציבית.

ג'ודי וסרמן: האם הצעה של קילומטר אחד היא תקציבית?

יצחק גלנטי: זה תרגיל שלא מקובל עלינו.

דב בארי: לא שיחקתי שום משחק.

דב בארי: הקלפים שלי היו על השולחן.

יוסי ביילין: אין שום בעיה.

יוסי ביילין: אנחנו נעלה את זה למליאת הכנסת, ואני רוצה לראות מי יתנגד לזה.

דב בארי: אני הצעתי, שהתיקון הזה ייעשה בתוך הסכם.

ג'ודי וסרמן: יש לך זמן אחרי קריאה ראשונה.

רן כהן: תבואו לכאן עם הסכם.

רן כהן: מה הבעיה?

רן כהן: יש לכם את כל הפגרה.

יצחק גלנטי: יש לכם פגרה שלמה כדי לסגור הסכם.

דב בארי: אני מעוניין, שכל התיקן הזה יישמר בתוך ההסכם.

ג'ודי וסרמן: יש לכם 3 חודשים לעשות את זה.

דב בארי: לא דרך הצעת חוק.

רן כהן: חוק הוא לא חוק עד שהוא לא עובר קריאה שלישית.

אריה אלדד: אני מבקש רביזיה על ההצבעה הזו.

יואל חסון: התרבות הזו שמחליטים על רביזיה ואחרי דקה וחצי מצביעים עליה, היא לא נכונה.

יואל חסון: אם מבקשים רביזיה, ניתן לקיים את ההצבעה במועד אחר.

יוסי ביילין: זו לא רביזיה על אותו דבר.

יוסי ביילין: פה פתאום קפץ נתון, שלא היה ידוע לאף אחד מאיתנו.

יצחק גלנטי: אני מבקש לשאול אותך שאלה, נציג האוצר.

יצחק גלנטי: על סמך מה אתה קובע שההצעה הזו היא תקציבית?

דב בארי: על סמך הערכת עלות, שאני נתתי לוועדה.

יצחק גלנטי: הערכת העלות שנתת לוועדה מתבססת על .

דב בארי: לא, היא מתבססת על מאגר הנתונים הקיים.

דב בארי: יש לנו בעיה להגדיר את מספר הזכאים.

דב בארי: אנחנו מדברים על כך ש-135 אנשים נוספים יהפכו את הצעת החוק לתקציבית.

דב בארי: על סמך בסיס הנתונים שיש לי, אני יודע שזה תקציבי.

רן כהן: אם מדובר בהסכם, זה לא תקציבי.

רן כהן: זה לא חוק.

דב בארי: אנחנו מבקשים לעשות את זה בהסכם בינינו לבין הביטוח הלאומי.

יוסי ביילין: אם זה בא בהסכמת הממשלה, אז אין צורך ב-50 חברי כנסת.

יוסי ביילין: השאלה לצורך מה הוא אומר שזה תקציבי.

רן כהן: הוא לא רוצה חוק, גם אם זה בהסכמת הממשלה.

יוסי ביילין: אתה אומר, כי גם אם הממשלה מסכימה על הקילומטר היא לא תסכים להצעה, כי היא לא רוצה שזה יהיה בצורה של חוק.

דב בארי: כן.

דב בארי: אני מעוניין לשמר את ההסכם כפי שהוא כיום, הסכם מחויב.

דב בארי: כפי שאמרה היועצת המשפטית של הוועדה, אין איך להתחמק מההסכם הזה.

דב בארי: משרד האוצר הגיע להסכמה ביחד עם הביטוח הלאומי כדי להגדיל את המרחק.

דב בארי: למה אנחנו עושים את זה?

דב בארי: אנחנו עושים את זה כי אנחנו מודעים לבעייתיות.

דב בארי: דבר שני, אנחנו לא יודעים מה תהיינה העלויות של החוק בעתיד.

רן כהן: אם תבואו עד למושב הבא עם הסכם כזה, היוזמים ישקלו אפשרות לא לקדם את החקיקה.

יצחק גלנטי: האם החלטה על קילומטר הופכת את החוק לתקציבי או לא?

ג'ודי וסרמן: לפי חוק יסוד משק המדינה, הצעת חוק היא תקציבית אם היא לא בהסכמה עם הממשלה ואם העלות שלה היא מעל 5,000,000 שקלים.

ג'ודי וסרמן: ההצעה של נציגת הביטוח הלאומי היתה, שאם המרחק הוא קילומטר אחד זה מקובל על הממשלה.

ג'ודי וסרמן: לכן, לא משנה מה העלות התקציבית שלה.

ג'ודי וסרמן: היא מקובלת על הממשלה והיא לא תקציבית.

ג'ודי וסרמן: שנייה אחרי ההצבעה אנחנו שמענו עמדה אחרת מהממשלה.

ג'ודי וסרמן: לכן, כרגע לא ברור מה הממשלה אומרת.

יצחק גלנטי: אדוני, אתה לא מייצג את הממשלה אלא את האוצר.

דב בארי: כשהצעת החוק הזאת נדונה בוועדת שרים לענייני חקיקה, הממשלה החליטה להתנגד להצעת החוק.

דב בארי: באנו לפה היום לדיון, כאשר הנוסח דיבר על .

דב בארי: אנחנו הצגנו את העניין שמשרד האוצר עם ביטוח לאומי הגיע להבנות בקשר להצעת החוק הזאת, כדי לתקן את זה בתוך הסכם הניידות ולא בחוק.

דב בארי: העלות התקציבית אשר הוצהרה לגבי , בהתאמה מסוימת נכונה גם לגבי קילומטר אחד.

דב בארי: הגידול ברדיוס יכניס יותר זכאים מ-135 איש, ויהפוך את הצעת החוק לתקציבית.

דב בארי: על פי תקנון הכנסת, סעיף 138א, לקראת קריאה ראשונה הוועדה מחויבת, אלא אם הן היא מציגה אמדן מקצועי - - -

ג'ודי וסרמן: ממש לא.

ג'ודי וסרמן: זה לא המקרה.

ג'ודי וסרמן: יש עניין של אומדן שלכם ושל מחלקת המחקר ומידע.

ג'ודי וסרמן: עם זאת, היתה כאן הסכמה של הממשלה.

ג'ודי וסרמן: המוסד לביטוח הלאומי אמר, שאם מדובר ב- זה מקובל.

ג'ודי וסרמן: לכן, חברי הכנסת הצביעו אחרי שהיתה הסכמה של הממשלה.

דב בארי: אני הסכמתי לקילומטר אחד בתנאי שזה יעוגן בהסכם.

יצחק גלנטי: חה"כ אלדד, האם אתה עדיין עומד בסורך.

דב בארי: למען הסר ספק, אני מוכן להצעה של קילומטר אחד בתנאי שהיא תקבע בהסכם.

ג'ודי וסרמן: את זה לא אמרת לפני ההצבעה.

יצחק גלנטי: אתה בא אחרי ההצבעה, וקובע את זה כתנאי.

דב בארי: אנחנו הצגנו את זה לפני זה.

יצחק גלנטי: אדוני, היתה הצבעה והיא נשארת בתוקף.

יצחק גלנטי: ישנה בקשה לרביזיה, ואנחנו נדון בה בישיבה אחרת.

יצחק גלנטי: תודה רבה, הישיבה נעולה.