ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 511, 2008-07-28 10:30

יצחק גלנטי: רבותיי, אני פותח בזה את הדיון בהצעת חוק הפסיכולוגים, תיקון טיפול פסיכותראפי בידי פסיכולוג מומחה התשס"ז 2007.

יצחק גלנטי: יש לי פה אמנם שורה של חברי כנסת ואני מקווה שהם עדיין ברשימה כי שמעתי שחלקם פרש מן ההצעה.

יצחק גלנטי: מדובר אם כן בהצעת חוק של חברי הכנסת, גלעד ארדן, , זהבה גלאון, צחי הנגבי, ישראל חסון, ואסל טאהא, דוד טל, מיכאל מלכיאור, יעקב מרגי, יורם מרציאנו, מרינה סולדוקין ויובל שטייניץ.

יצחק גלנטי: היות ומכל הרשימה הזו עד כמה שאני הבינותי, לאחר כל השינויים, נעשתה פנייה רשמית מטעם המגישים אשר על כן אני מבקש את חברת הכנסת מרינה סולודקין להציג בפנינו את הצעת החוק שלה.

יצחק גלנטי: בבקשה גברתי.

מרינה סולודקין: אז קודם כל אני מאוד מודה לך אדוני היושב ראש אחרי פנייה הרשמית שלי בנושא של חוק הפסיכולוגים, אנחנו מקיימים את הישיבה.

מרינה סולודקין: מוזר לי שחבר כנסת אחד יוצא, אין אנשים שממשיכים את החוק.

מרינה סולודקין: וחבל מאוד ששנה אנחנו לא התארגנו להמשיך בחוק בגלל שלפי ההסברים שאני קיבלתי מפרופ' שלמה ברזניץ בזמן שהוא חיבר את החוק ולפי ההסברים שאנחנו כולנו קיבלנו במכתבים בעד ונגד החוק, אני חושבת שוועדת העבודה והרווחה, וגם לאור שיש הסכמה של שר הבריאות ומשרד הבריאות, ויש נוסח מוסכם איך החוק חייב להיראות אחרי ההסכמה הזאת, אני חושבת שאנחנו המחוקקים יכולים להמשיך בדיונים על החוק כי כמו שהבנתי זה חוק מאוד חשוב, יש בחוקים הקודמים סעיפים מיושנים ולפי סעיפים מיושנים יש נטיות לאנשים שקיבלו את המונופול לשמור את המונופול הזה.

יצחק גלנטי: האם גברתי בראשית דבריה טוענת לקיומו של מונופול בנושא זה?

מרינה סולודקין: כן.

מרינה סולודקין: התואר שלי בכלכלה הוא בנושא של היסטוריה כלכלית.

מרינה סולודקין: זה מאוד דומה למצב בימי הביניים שהיו גילדות שרצו לשמור את התנאים הקיימים ולא לתת לקדמה ולשינויים לחול.

מרינה סולודקין: אז כאן אני רואה של סוג של גילדה שנוצרה בגלל הסעיף המיושן ואני מאוד חוששת שמונופול יתקיים, לשם, לטיפול, רק לקטגוריה אחת שלא מבוססת על השכלה ועל מיומנות ועל הסבה מקצועית.

מרינה סולודקין: פרופ' ברזניץ ככוכב בתחום שלו ומשרד הבריאות שאחראי על המקצועות הרפואיים הם הבסיס לקידום החוק.

מרינה סולודקין: תודה.

ואסל טאהא: אני מצטרף לדבריה של חברת הכנסת מרינה.

ואסל טאהא: התיקון הזה פותח אופק ושם קץ למונופול במקצוע הזה ותיקון 9 ב' מיטיב עם המטופלים.

ואסל טאהא: נפגשתי עם פסיכולוגים באזורים שבהם אני חי ונפגשתי עם מטופלים.

ואסל טאהא: הייתי ראש רשות.

ואסל טאהא: אני יודע מה זה תחנה לבריאות הנפש.

ואסל טאהא: איך זה היה לפני ואיך זה היה אחרי, והתיקון הזה עוד יזרז וייטיב עם המטופלים.

ואסל טאהא: לכן אני תומך בהצעה הזאת.

ליה שם טוב: אדוני היושב ראש, אני מבינה לפי הנוכחות של המשתתפים שנמצאים פה גם פסיכולוגים וגם פסיכיאטרים, מומחים בתחומם.

ליה שם טוב: לפני שנחליט על משהו אנחנו צריכים לשמוע את דעתם של שני הצדדים.

ליה שם טוב: היום בעידן האינטרנט גם חולה שמבקר אצל איזשהו רופא הוא יכול לבדוק מי הרופא הזה.

ליה שם טוב: הוא יכול בעצמו להמליץ לרופא איזה תרופות הוא יקבל כי הוא כבר למד באינטרנט על התרופות.

ליה שם טוב: מי שפונה לפסיכולוג או פסיכיאטר זה מקרה קצת יותר מורכב.

אריה אלדד: בשבוע שעבר השלמנו אחרי עבודה של למעלה משנתיים חקיקת חוק מקצועות בריאות ובחוק מקצועות הבריאות של ד"ר אחמד טיבי שאני טיפלתי בו, היינו בדיוק בקושי הזה.

אריה אלדד: הלוא על מה המחלוקת.

אריה אלדד: המחלוקת היא בין הפסיכולוגים הקליניים שאומרים רק אני עושה פסיכותרפיה ובין הפסיכולוגים האחרים שאומרים, אנחנו למדנו פסיכולוגיה כמוהם אבל לא עברנו את אותה הכשרה מעשית בפסיכותרפיה, אבל גם אנחנו עושים ממש אותם דברים.

אריה אלדד: עכשיו הבעיה המרכזית במקצועות הללו שאי אפשר להגדיר את הטיפול.

אריה אלדד: מה היא פסיכותרפיה לא כתוב בחוק, או כתוב בעקיפין, מה שלומדים במקום מסוים בדרך מסוימת, ולא הגדרה של פעולות, של נהלים, של פרוטוקולים.

אריה אלדד: בחוק מקצועות הבריאות נתקלנו בדיוק בקושי הזה כשרצינו לפתח טור של פעולות ייחודיות למקצוע.

אריה אלדד: אמרנו, מה זה פיזיותרפיסט?

אריה אלדד: פיזיותרפיסט זה מישהו שעושה פיזיותרפיה.

אריה אלדד: מה זה פיזיותרפיה?

אריה אלדד: מה ההבדל בין פיזיותרפיה למסאז'?

אריה אלדד: לא היתה לנו אפשרות להגדיר.

אריה אלדד: אמרנו פיזיותרפיה זה מה שאדם לומד במשך 3 שנים במוסד מוכר להכשרת פיזיותרפיה.

אריה אלדד: כלומר אנחנו הגדרנו הגדרה מעגלית דרך ההכשרה ואמרנו בואו נרשום כמה פעולות שרק לפיזיותרפסט מותר לעשות כי אם מישהו אחר יעשה אותם הוא עלול לסכן את בריאותו של המטופל.

אריה אלדד: וראינו שאיננו יכולים.

אריה אלדד: בא כירופרקט ואמר, אני עושה אותו דבר.

אריה אלדד: בא האוסטיופאט ואמר אני עושה אותו דבר והמסז'סטית שלא באה והיא עושה משהו אחר לגמרי גם היתה טוענת.

אריה אלדד: בסופו של דבר הותרנו את טור הפעולות הייחודיות למקצוע ריק במקצועות הבריאות.

אריה אלדד: אמרנו, אולי נגיע יום אחד למקצוע שבו יש לנו אפשרות להגדיר אחד לאחד והסתפקנו באיסור העסקה, בהגדרת ייחוד התואר שזה נכון.

אריה אלדד: כלומר, נכון שפסיכולוג קליני יכתוב על המרפאה שלו אני פסיכולוג קליני.

אריה אלדד: כי למדתי, הוכשרתי והוסמכתי.

אריה אלדד: והציבור שרוצה לבוא לקבל טיפול אצל פסיכולוג קליני ילך אליו.

אריה אלדד: ומי שרוצה לקבל טיפול אצל פסיכולוג אחר ילך אחר.

אריה אלדד: האיסור על מתן פסיכותרפיה הוא בלתי אפשרי כי פסיכותרפיה לא מוגדרת לחלוטין.

אריה אלדד: ולכן אני מציע לחברים שנלחמים כאן על הטריטוריות האלה להגיע לאותו פתרון שהגענו אליו בחוק מקצועות הבריאות ולהסתפק באיסור העסקה שמעסיק לא יוכל לבוא להעסיק מסז'יסט בתור פסיכולוג.

אריה אלדד: להסתפק בייחוד התואר שזה חשוב מאוד.

אריה אלדד: בתעודת הכרה של משרד הבריאות ולא להילחם על תחום שאני חשבתי עליו לפני שנתיים שאני אוכל להגן עליו במסגרת חוק מקצועות הבריאות, בפיזיותרפיה, בריפוי בעיסוק, בדיאטיניות קלינית, ובריפוי בהפרעות תקשורת, ונכשלנו, כי לא הצלחנו להגדיר פעולות שרק עליהן אפשר להגן שהן טריטוריה סגורה שלאחרים אסור לגעת בהם.

אריה אלדד: אני אומר חבל, אפשר להיכנס עכשיו למסלול של שנתיים דיונים כאלה.

אריה אלדד: יכול להיות שחלק מהחברים מעוניינים בדחייה האינסופית או לכופף ידיים, אבל בסוף נראה לי שיש דברים שאפשר להשיג במסגרת החוק, יש דברים שקשה מאוד להשיג במסגרת החוק.

יצחק גלנטי: רציתי לדעת דבר אחד, האם אתה בעד הקמת ועדת משנה?

אריה אלדד: כיוון שהתלבטנו בדיוק בסוגיה הזאת ושילמנו את שכר הלימוד בשנתיים האחרונות אין סיבה שוב להקים ועדת משנה.

אריה אלדד: צריך להפיק את הלקחים ממה שעשינו במקצועות הבריאות ולהתקדם.

יצחק גלנטי: האם יש עוד חברי כנסת שרוצים לדבר?

יצחק גלנטי: לא.

יצחק גלנטי: אני קודם כל הייתי מבקש את נציג משרד המשפטים כיוון שאני רואה בבעיה כאחת הבעיות הסמוכות בנושא זה זה הנושא המשפטי.

יצחק גלנטי: בבקשה גברתי.

עו"ד טלי שטיין: עורכת דין טלי שטיין, משרד המשפטים.

עו"ד טלי שטיין: עמדת הממשלה היא לתמוך בתיאום עם משרד הבריאות.

עו"ד טלי שטיין: זאת עמדת הממשלה שאני מחויבת לה.

יצחק גלנטי: אני מבקש את נציג משרד הבריאות.

יצחק גלנטי: בבקשה גברתי.

שרונה עבד: עורכת הדין שרונה עבד, אני מהלשכה המשפטית של משרד הבריאות.

שרונה עבד: כפי שמפורט במכתבו של השר לוועדת השרים לחקיקה שמוזכר בנייר של המ.מ.מ.

שרונה עבד: העמדה של הנהלת משרד הבריאות היא עקרונית לתמוך בשינוי המצב הקיים בהמשך לוועדת השרים שבה ניתנה תמיכה עקרונית בהצעה של חבר הכנסת ברזניץ ולאחר עבודה נוספת הופץ תזכיר ממשלתי שמשנה את המצב הקיים במודל קצת שונה ממה שחבר הכנסת ברזניץ הציע ואולי קצת יותר תואם את הגישה של חבר הכנסת אלדד.

שרונה עבד: בהצעה הממשלתית אין התייחסות ספציפית לנושא הפסיכותרפיה.

שרונה עבד: פשוט יש קביעה עקרונית.

שרונה עבד: למנוע את הספקות בעניין הזה.

שרונה עבד: קביעה עקרונית שחל איסור על פסיכולוג לתת שירות שהוא לא מיומן ולא מוסמך לתת אותו.

שרונה עבד: בלי להיכנס לרשימה של כלי טיפול וכלי עבודה.

שרונה עבד: התזכיר הממשלתי משקף את עמדת משרד הבריאות בכל הנוגע למצב החוקי הברור.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

יצחק גלנטי: הייתי מבקש מישהו מהסתדרות הפסיכולוגים.

שמואל מלמד: פרופ' שמואל מלמד, יושב ראש החטיבה הרפואית בהסתדרות הפסיכולוגים.

שמואל מלמד: אני פרופסור במכללה האקדמית תל אביב יפו ובפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב.

שמואל מלמד: יש לי לומר בקצרה שני דברים.

שמואל מלמד: בראשונה היתה הפסיכולוגיה הקלינית.

שמואל מלמד: היום כמו ברפואה יש התמקצעות, יש התמחות ויש מקצועות טיפוליים של החינוכיים ההתפתחותיים, השיקומיים והרפואיים, כל אחד התמחה בתחום ההתמחות שלו ולומד מקצועות עזר.

שמואל מלמד: ברפואיים למשל מקצועות שקשורים לרפואה.

שמואל מלמד: השפעת גוף נפש וכדומה.

שמואל מלמד: הדבר השני, אין חולקים על כך שכולם עוסקים בטיפול פסיכולוגי מעבר לפסיכולוגים הקליניים.

שמואל מלמד: הויכוח הניטש הוא לגבי ההכשרה והפסיכולוגים הקליניים טוענים שהם מקבלים את ההכשרה המתאימה.

שמואל מלמד: מה שאנחנו טוענים זה שכל אחד מקבל הכשרה בתחום התמחותו ובתוכנית הלימודים שכל אחד בתחומי ההתמחות.

שמואל מלמד: יש לימודים בתחום הפסיכותרפיה, ולכן הטענה שלנו שכל אחד יעסוק בטיפול בתחום התמחותו בהתאם להכשרה שהוא קיבל בתחום ההתמחות שלו באוניברסיטה.

שמואל מלמד: יש מסלול התמחות מוגדר, מבוקר על ידי משרד הבריאות.

שמואל מלמד: יש תקופת התמחות, ובסיכומו של דבר כל אחד מקבל רישיון מוכר על ידי משרד הבריאות ואנחנו רוצים שהמצב הזה ימשיך.

יצחק גלנטי: אני מבין מתוך דברייך את המשפט האחרון שעדיף לא לגעת בזה.

שמואל מלמד: לא.

שמואל מלמד: לא.

שמואל מלמד: המצב בפועל בעצם משקף את התיקון לחוק 9ב'.

שמואל מלמד: מה שאנחנו מבקשים שיהיה התיקון המתאים כך שבעצם ינציח את המצב הקיים.

אבי סויסה: שמי אבי סויסה.

אבי סויסה: אני יו"ר החטיבה הקלינית בהסתדרות הפסיכולוגים.

אבי סויסה: אנחנו מאותו הבית אבל בדיוק בגלל , אני אקרא לזה ביזיון מה שנעשה מבחינתנו בתהליך שלפחות אני כיו"ר החטיבה הקלינית במשך השנתיים וחצי האחרונות.

אבי סויסה: החטיבות האחרות מוכנות לדבר איתי על כל דבר חוץ מעל 9ב' ונסיון לפתור את זה בצורה מקצועית.

אבי סויסה: אני שמח שזה הגיע לוועדה כאן בכנסת.

אבי סויסה: אולי תעזרו לנו להביא את החברים האחרים לדיון מקצועי בתחום של פסיכותרפיה.

אבי סויסה: הבקשה שלי שמהדיון הזה יצמח משהו מועיל וזה להקים תת ועדה שתכריח את כל הסקטורים האחרים לכנס ביחד איתנו כדי לדון בנושא של הפסיכותרפיה.

אבי סויסה: נכון לעכשיו, על פי החוק כמו שאמר שמואל מלמד כל אחד לומד בתחום התמחותו.

אבי סויסה: על פי החוק כל אחד יכול לעסוק בתחומו.

אבי סויסה: על פי החוק כל שאר החטיבות למעט הקליניים, רשאים לעסוק בטיפול פסיכולוגי.

אבי סויסה: הם לא עוברים על החוק.

אבי סויסה: הם עושים את זה ואין בעיה.

אבי סויסה: היחידים שהורשו לפסיכותרפיה הם הפסיכולוגים הקליניים.

אבי סויסה: יש דבר בבריאות הנפש שמה שמבקשים שאר החטיבות באצטלה שכל אחד בתחומו ובעצם מתחיל לעסוק בטיפול בבריאות הנפש שהוכשרו הפסיכולוגים הקליניים.

אבי סויסה: נכון שיכולים להיות מצבים שבהם אנשים שגם מאחר והם נפגעו ויש להם בעיות ששייכות לתחום הרפואי גולשים גם לתחומים נוספים של הטיפול הנפשי ששייך לחטיבה הקלינית, כמו דיכאון, כמו חרדה.

אבי סויסה: בסדר גמור.

אבי סויסה: מי שיוכשר לזה שיעבוד בתחום.

אבי סויסה: אבל לא מי שלא יוכשר לזה יעבוד.

אבי סויסה: ברגע שמישהו מוכשר זה הפסיכולוגים הקליניים באים ואומרים אתם מפסיקים לעבוד כי עכשיו אנחנו יכולים לעסוק בכול.

אבי סויסה: וכאשר אנחנו מדברים כל אחד בתחומו, אנחנו נקבע פה המשך של מאבק מיותר בין החטיבות השונות שכל אחד אומר מה זה גבולו.

אבי סויסה: כי החטיבה החינוכית תגיד זה הגבול שלי, והיא תיכנס לתוך החטיבה ההתפתחותית, ואותו דבר חטיבות אחרות.

אריה אלדד: לא הבנתי למה אתה אומר שהפסיכולוגים הקליניים יפסיקו לעבוד.

אריה אלדד: אתה אומר שלא תהיה להם פרנסה?

אבי סויסה: לא.

אבי סויסה: אני לא אומר את זה.

אבי סויסה: פרנסה אני לא דואג.

אבי סויסה: מה שאני מתכוון שמה שיקרה כאן זה שמטופלים יקבלו טיפול מחלק מאנשים שלא קיבלו הכשרה מתאימה.

אריה אלדד: אני מכיר ברפואה מצב שאדם מקבל רישיון לעסוק ברפואה גם אם הוא לא התמחה ברפואה פנימית, ברפואת ילדים, וגניקולוגיה, הוא יכול להחליט מה הוא יודע לטפל ומה הוא לא יודע.

אריה אלדד: אם הוא חטא לחולה שלו יבוא משרד הבריאות ויגיד לו, עשית דברים שאתה לא מיומן בהם.

אריה אלדד: אבל לא הגדרנו ברישיון הרפואה לרופא, לא לפסיכולוג.

אלכס אביב: שמי אלכס אביב, אני מנהל מחלקה בבית חולים אברבנאל בבת ים.

אלכס אביב: כרופא אני פניתי ליושב ראש המועצה המדעית של אר"י וועדת האתיקה של אר"י וזה מפתיע אותי שפרופ' אלדד כנציג האתיקה, קיבלתי מהם מכתב מפורש שלדעתם רופא צריך לעסוק בתחום מומחיותו.

אבי סויסה: כן אבל ההרשאה לעסוק בפסיכותרפיה אתה צריך לעבור התמחות של פסיכולוגיה קלינית.

אלכס אביב: אבל רופא מהיום הראשון נוגע בחולה.

אלכס אביב: מהיום הראשון בבית ספר לרפואה משנה א' נוגע בחולה, לא משנה רביעית.

אלכס אביב: פסיכולוג קליני רואה מהיום הראשון, אצלי במחלקה רואה חולה, עובד בבריאות הנפש, עובד עם הפרעות נפשיות.

אלכס אביב: כבוד היושב ראש אתה היית רוצה שפסיכולוג חינוכי יטפל בילד בדיכאון.

אלכס אביב: כשהוא יתאבד ויסת

אלכס אביב: כלו לוועדה הזו בעיניים.

אלכס אביב: זו שהיא אישרה שפסיכולוג חינוכי טיפל בילד בדיכאון אני חושב שזה יהיה לרועץ לנו וזו תהיה בושה לוועדה שתאשר דבר כזה.

יצחק גלנטי: אני מבקש לדעת, פה הועלתה טענה למונופול, או נקרא לזה גילדה.

יצחק גלנטי: האם מישהו יכול לקום ולסתור את הטענה הזו?

רבקה דוידוביץ: ד"ר רבקה דוידוביץ, מרצה באוניברסיטה.

רבקה דוידוביץ: אני יושב ראש הפורום האסטרטגי של הגופים הקליניים.

רבקה דוידוביץ: אני לא מכירה גילדה שמציעה דרכי קיצור והשלמה בסיסית קצרה למקצועות אחרים כדי שישלימו את ההכשרה.

רבקה דוידוביץ: אנחנו באופן עקרוני לא נגד להרחיב את היריעה.

רבקה דוידוביץ: אנחנו אומרים שצריך לעמוד על העיקרון שהחוק היום שומר עליו, שטיפול בפסיכותרפיה יהיה מעוגן בהכשרה בתחום הפסיכיאטרי והצעת התיקון היא מאוד מסוכנת במובן הזה משום שהיא פורצת גבולות לגמרי.

מרינה סולודקין: משרד הבריאות לא חושב שזה מסוכן.

רבקה דוידוביץ: אני יכולה לשאול עוד כמה שאלות.

רבקה דוידוביץ: למשרד הבריאות יש הצעה מעט שונה.

יצחק גלנטי: גברתי אני ביקשתי לענות על שאלה פשוטה.

יצחק גלנטי: האם את יכולה לסתור את הטענה?

רבקה דוידוביץ: כן.

רבקה דוידוביץ: אנחנו 65% מכלל הפסיכולוגים.

רבקה דוידוביץ: אנחנו מזמינים את כולם לעסוק בפסיכותרפיה בתנאי שיבדקו הגבולות וזה יהיה בהכשרה.

חנה פרידמן: שמי חנה פרידמן, אני פסיכולוגית הארצית של משרד החינוך.

חנה פרידמן: אני רוצה לייצג את האחריות הציבורית כלפי ילדים בישראל.

חנה פרידמן: זאת העמדה של המשרד.

חנה פרידמן: הסוגיה היא כזאת שילדים בישראל, תלמידים במערכת החינוך זקוקים לטיפול פסיכולוגי מה שנקרא בלעז פסיכותרפיה בתחומים שונים שבין הסמי נורמטיבי לבין הנורמטיבי פחות שקשורים גם בילדים בעלי צרכים מיוחדים, ילדים בחינוך המיוחד, ילדים עם לקויי למידה, סוגיות שקשורות בחיי משפחה ובמשברים בחיי משפחה, וסוגיות של פגיעות מיניות.

חנה פרידמן: אני רוצה לקחת את זה למקום של שגרה וחירום.

חנה פרידמן: אני רוצה להביא את הנתון שהוצג על ידי מאגר המידע של הכנסת כפי שהוא הובא בדיון לשירותי בריאות נפש לילדים ולבני נוער ברפורמה.

חנה פרידמן: מה שהראה מרכז המידע של הכנסת הוא כזה.

חנה פרידמן: על פי נתוני משרד הבריאות אחוז המשתמשים בשירותי בריאות הנפש בקהילה באוכלוסיית הילדים והנוער הוא 0.8%.

חנה פרידמן: אני מדברת כאן על שירות ציבורי לילדים, לעומת כ-2% מהאוכלוסייה שזקוקים לכך.

חנה פרידמן: עכשיו אם ניקח את נושא הדיכאון ואני רוצה להפריך פה דמוניזציה שקשורה לבריאות הנפש.

חנה פרידמן: ארגון הבריאות הבינלאומי מראה שילדים בגילאים שבין 12 ל-18 סובלים בין 4% ל-8% מדיכאון.

חנה פרידמן: דיכאון מטופל על ידי פסיכולוגים במערכת החינוך.

חנה פרידמן: אם נדבר על בין 4% ל-8% הרי שאין מתאבדים תודה לאל כולם.

חנה פרידמן: משום שההתאבדות בישראל היא 11 על כל מאה אלף.

חנה פרידמן: כשאנחנו מדברים על בריאות נפש אנחנו מדברים על שדה רחב מאוד ואנחנו מדברים על כך שילדים במערכת החינוך זקוקים לטיפול שיגיע אליהם ולא טיפול שהם יצטרכו לצעוד במגזר היהודי והערבי אל תחנות לבריאות הנפש.

חנה פרידמן: עכשיו אנחנו מפעילים במסגרת הזאת, משרד החינוך מפעיל 253 שירותים פסיכולוגיים חינוכיים.

חנה פרידמן: למעלה מאלפיים מאה פסיכולוגים.

חנה פרידמן: יש 80 שירותים פסיכולוגים במגזר הערבי, בדואי ודרוזי.

חנה פרידמן: אנחנו מדברים כאן על טיפול שצריך להגיע לילדים ולא ילדים שצריכים ללכת עם הוריהם לתחנות לבריאות נפש.

חנה פרידמן: ואני מבקשת שיהיה ברור שיש מקום לאלה ולאלה.

חנה פרידמן: וזאת הסוגיה הציבורית.

חנה פרידמן: הסוגיה הציבורית היא שהפסיכולוגים החינוכיים מטפלים בילדים טיפול שהיום בעולם נקרא school based , מביאים אותו אל הילדים ואל הוריהם.

חנה פרידמן: לא יעלה על הדעת שאחרי 31 שנה מהחקיקה אנחנו לא נהיה ערים למה שצריך הציבור ולאחריות הציבורית.

חנה פרידמן: בסוגית ההכשרה אני רוצה להזכיר שהפסיכולוגיה זה מקצוע של רישום בפנקס הפסיכולוגים.

חנה פרידמן: הכשרתם מתבצעת אחר כך.

חנה פרידמן: בפקודת הרופאים נדמה לי שאין אבחנה בין רופא הילדים לאורתופד.

חנה פרידמן: יש מערכת שסומכים עליה.

חנה פרידמן: פן נוסף של אחריות ציבורית.

חנה פרידמן: יש לנו מערכות שכובלות את הפסיכולוגים באופן מקצועי בצורה נאותה על ידי תקנות משרד הבריאות וגם תהליכים של פיקוח של משרד החינוך שמקצה 2200 פסיכולוגים למערכת החינוך בישראל.

חנה פרידמן: זה צריך לקבל את התיקון שכתוב פה בחוק ויפה שעה אחת קודם.

רבקה אפשטיין: אני רוצה להדגיש את העניין של האחריות הציבורית.

רבקה אפשטיין: כיום כל פסיכולוג יכול לעסוק בטיפול בתחומו.

רבקה אפשטיין: אין לו שום מניעה.

רבקה אפשטיין: זה לא פוגע בעבודה שלו.

רבקה אפשטיין: מה שהוא לא יכול לעסוק זה בטיפול באוכלוסייה הפסיכיאטרית ואם מדובר באחריות ציבורית אז חשוב מאוד שיטפלו באנשים האלה אנשים שעברו הכשרה פסיכיאטרית.

רבקה אפשטיין: אין חילוקי דעות לגבי ההכשרה.

רבקה אפשטיין: אפשר להתווכח על קורס כזה או אחר.

רבקה אפשטיין: תקנות ההתמחות מאוד ברורות היום והיחידים מבין הפסיכולוגים שעוברים הכשרה של 4 שנים במערכות הפסיכיאטריות וכבר פעמיים בשבוע בזמן הלימודים זה הפסיכולוגים הקליניים.

רבקה אפשטיין: הכשרה יש לה זיקה ישירה לפסיכיאטריה ופסיכותרפיה.

רבקה אפשטיין: אם באמת אנחנו רוצים להתעסק בסמנטיקה וברור שהעניין הוא לא סמנטי, אלא השאלה היא שאלת ההכשרה שהיום החוק מחייב ברקע פסיכיאטרי לצורך רישוי לפסיכותרפיה.

רבקה אפשטיין: אם באמת ההגדרה הזו לא קיימת למה הצעת החוק הזו מכניסה שוב ושוב, שוזרת את המילה פסיכותרפיה.

רבקה אפשטיין: הבקשה היא להכניס פסיכותרפיה לכל אחד מהתחומים אז אי אפשר להיאחז בטיעון הזה.

רבקה אפשטיין: יש כל מיני שרלטוניות, אנחנו מדברים פה על ראשונה על חוק שיתן הרשאה פורמלית פוזיטיבית לעשות טיפול פסיכותרפויטי לכאלה שאין להם בכלל הכשרה בתחום הפסיכותרפויטי.

רבקה אפשטיין: רבותיי זה תקדים מסוכן דווקא מבחינת בריאות הציבור ואוכלוסייה של חולי נפש, ואוכלוסייה עם הפרעות נפשיות.

רבקה אפשטיין: אין לנו התנגדות לבדוק את כל חוק הפסיכולוגים.

רבקה אפשטיין: לפתוח, לעדכן, לבדוק את ההגדרות הכשרות.

רבקה אפשטיין: כל הבקשה שלנו שזה יהיה ברצינות על ידי ועדת מומחים מוגבלת בזמן ושלא תהיה החמרה של כל העניין הזה.

רבקה אפשטיין: אגב מרכז המחקר בכנסת העלה שאלות מאוד מהותיות שצריך לברר אותם בוועד ולכבד את הדוח.

אבי עורי: אני פרופסור מן המניין ברפואה שיקומית באוניברסיטת תל אביב ומנהל האגף לרפואה שיקומית במרכז הרפואי רעות בתל אביב ועובד בשיקום מזה 35 שנה, מאז מלחמת יום כיפור.

אבי עורי: אם יש משהו בישראל שאפשר להתגאות בו זה הטיפול בשיקום נכים.

אבי עורי: הפסיכולוגים השיקומיים שהם חלק אינטגרלי בצוות שלנו יש חלק נכבד בעניין הזה.

אבי עורי: הרפואה מוגבלת.

אבי עורי: אני לא יכול לשקם את תאי העצבים שנפגעו.

אבי עורי: אנחנו לא יכולים להצמיח גפיים מחדש.

אבי עורי: אנחנו יודעים לשקם.

אבי עורי: והנדבך הזה שנקרא הרפואה השיקומית והפסיכולוגיה השיקומית בתוכה יש לה תפקיד מכריע לא רק בזמן האשפוז אלא גם אחרי זה.

אבי עורי: כי האשפוז לצערי בגלל מדיניות הסל והבריאות והלחץ של הקופות והלחץ של המבטחים כל הזמן לקיצור תקופת השיקום.

אבי עורי: החולה משתחרר הביתה ואז מה?

אבי עורי: הוא צריך להמשיך את התמיכה.

אבי עורי: המשפחה צריכה להמשיך את התמיכה.

אבי עורי: אנחנו לא רק מטפלים בנכה אלא גם במשפחה ולפסיכולוג יש פה תפקיד עצום.

אבי עורי: הם עושים פסיכותרפיה, לא יעזור כלום.

אבי עורי: להתפתל.

אבי עורי: ההכשרה שלהם אדירה.

אבי עורי: החלק שלהם במערכת השיקומית, גם האמבולטורית, גם האשפוזית, גם הקהילתית היא מכרעת.

יצחק גלנטי: אני לא כל כך שוחה במונחים שלכם.

יצחק גלנטי: הייתי מבקש בכל זאת לדעת אם אתה יכול להסביר לי מה ההבדל בין פסיכותרפיה לבין פסיכולוג קליני.

אבי עורי: אני לא פסיכיאטר.

אבי עורי: יש פה פסיכיאטרים בקהל שיבהירו לך את הנקודה.

יצחק גלנטי: אחד הוויכוחים זה אם אנשים במקצוע שלך צריכים לעסוק בין היתר כפסיכולוג קליני.

אריה אלדד: יחוד התואר.

אריה אלדד: אף אחד לא מתווכח עליו.

אריה אלדד: פסיכולוג קליני ישא בתואר פסיכולוג קליני.

אריה אלדד: השאלה היא האם רק פסיכולוג קליני יכול לעסוק בפסיכותרפיה או גם פסיכולוג שיקומי, גם פסיכולוג חינוכי, גם פסיכולוג ארגוני, גם מסז'יסט.

אבי עורי: קרוב ל-20% מהאוכלוסייה על פני כדור הארץ הם נכים, מילדות עד זקנה.

אבי עורי: ככל שתוחלת החיים גדלה, ככל שהמערכת הצה"לית שידידי אלדד עמד בראש חיל רפואה מצילה יותר אנשים יש יותר נכים.

אבי עורי: התוצאה היא עומס אדיר על המערכת השיקומית.

אבי עורי: מי יעשה את הטיפול בהם?

אבי עורי: הפסיכולוגים השיקומיים.

יצחק גלנטי: אדוני ישנם אנשים שלא נזקקים לשיקום.

יצחק גלנטי: הם לא נפגעו בשום מלחמה.

יצחק גלנטי: הם בהמשך חייהם נפגעו והם זקוקים בין היתר לטיפול, אני לא יודע עכשיו אם לקרוא לו פסיכיתרפויטי או לקרוא לו קליני.

אבי עורי: אוכלוסיית הנכים יש לה צרכים מיוחדים.

אבי עורי: הפסיכולוג מן השורה לא מטפל בצד הנוירולוגי או האורתופדי.

אבי עורי: ואילו אלה כן.

אבי עורי: והם משתמשים גם בפסיכותרפיה בטיפולים.

אבי עורי: זה הכול.

רחל בלומזון: אני באגודת הפסיכיאטריה של הילד ואני פסיכיאטרית, אני לא פסיכולוגית.

רחל בלומזון: ברמה עניינית, כל המילים האלה, פסיכותרפיה, טיפול פסיכולוגי, זה סמנטיקה.

רחל בלומזון: אנחנו מדברים על מצב שבו פסיכולוגים חינוכיים עושים עבודה מעולה ופסיכולוגים שיקומיים עושים עבודה מעולה ועוסקים בטיפול נפשי.

רחל בלומזון: יש כאן מאבק על פני בריאות הנפש, המחלקות והמרפאות הפסיכיאטריות הציבוריות.

רחל בלומזון: כי הסקטור הפרטי הוא פרוץ לחלוטין.

רחל בלומזון: מה רוצים בתיקון הזה?

רחל בלומזון: רוצים שבעצם פסיכולוגים שאינם בעלי הכשרה בתחומים הפסיכיאטרים של הפרעות נפשיות יוכלו גם הם להיכנס לתחום הזה.

רחל בלומזון: כל היתר קיים ותקף.

רחל בלומזון: למה זה כל חשוב?

רחל בלומזון: כי אנחנו נכנסים עכשיו לעידן הרפורמה בבריאות הנפש.

רחל בלומזון: דיברה כאן הפסיכולוגית החינוכית על 0.8% שמקבלים שירות שבעצם 2% מהילדים היו צריכים לקבל שירות של טיפול נפשי.

רחל בלומזון: ברפורמה יש הגדרות של בעלי תפקידים במרפאות לבריאות הנפש ובמחלקות ובהגדרות נסמכות במידה רבה על החוק של הפסיכולוגים.

רחל בלומזון: כשכתוב פסיכולוג מומחה מדובר על פסיכולוג שיש לו הכשרה פסיכיאטרית קלינית, הכשרה מאוד ממושכת וטובה.

רחל בלומזון: מה שחשוב לי זה לשמור על הרמה הציבורית של הטיפול הנפשי בילדים.

רחל בלומזון: זה מה שחשוב וכל היתר זה סמנטיקה.

רחל בלומזון: ברגע שיש הכשרה כמו שצריך, יש אנשים מצוינים בכול התחומים הפסיכולוגיים.

רחל בלומזון: שייחשפו להפרעות נפשיות בספקטרום הרחב כמו שפסיכולוג קליני נחשף.

רחל בלומזון: ואם רוצים לדון אם הכשרה הנוכחית היא לא בדיוק אלא משהו קצת אחר, בבקשה, שיעשו ועדה מקצועית שתדון בעניין הזה כמו שצריך ויחליטו איזה הכשרה קלינית צריכה להיות על מנת שאדם יעבוד במסגרות של בריאות הנפש.

יצחק גלנטי: אני מבין מדברייך שפסיכולוג קליני הוא מי שהוכשר וקיבל הכשרה נוספת.

יצחק גלנטי: האם הכשרה לפסיכולוג קליני מחייבת בין היתר קורסים בפסיכיאטריה?

רחל בלומזון: חד משמעית.

רחל בלומזון: לא רק קורסים אלא הכשרה בתוך המחלקות והמרפאות ממושכת.

יצחק גלנטי: מכאן, האם מי שלא עבר קורסים בפסיכיאטריה האם לדעתך נכון שיעסוק כפסיכולוג קליני?

רחל בלומזון: אסור שיעסוק.

מרינה סולודקין: כשאומרים לי שאנשים שהם לא רופאים יכולים לעשות את הכול אני לא מאמינה.

מרינה סולודקין: אני מבקשת לשמוע את פרופ' רבקה יעקובי.

רבקה יעקובי: אני מייצגת את הפסיכולוגים השיקומיים והרפואיים בעיקר אם כי הדברים נכונים גם לגבי החינוכיים וההתפתחותיים.

רבקה יעקובי: אנחנו תומכים בהצעה של שר הבריאות.

רבקה יעקובי: שר הבריאות ביקש להוציא את המילה פסיכותרפיה מהחוק ולאמץ את קוד האתיקה של הסתדרות הפסיכולוגים.

רבקה יעקובי: לכן כל הדיון ומה זה פסיכותרפיה ומה זה טיפול פסיכולוגי אינו רלוונטי לדיון זה.

רבקה יעקובי: הוא יהיה רלוונטי כאשר יחליטו על חקיקת חוק פסיכותרפיה שיעסוק בכל המקצועות שעוסקים בטיפול נפשי.

רבקה יעקובי: אי אפשר שרק בתוך חוק הפסיכולוגים יהיה חוק לפסיכותרפיה.

יצחק גלנטי: כולל פסיכיאטריה?

רבקה יעקובי: כולל פסיכיאטריה, כולל עובדים סוציאלים, כולל מטפלים באומניות, כולם היום פסיכותרפיסטים חוץ מפסיכולוגים שאינם קליניים.

רבקה יעקובי: יש פה פגיעה בחופש העיסוק ופגיעה באוכלוסייה.

רבקה יעקובי: דבר נוסף, נעשה איזשהו תהליך של דמוניזציה של החוק.

רבקה יעקובי: שמעתי חברי כנסת אומרים עכשיו כל אחד יוכל לעסוק בטיפול פסיכולוגי, כל אחד יוכל לעסוק בפסיכותרפיה.

רבקה יעקובי: לא היה ולא נברא.

רבקה יעקובי: כל הפסיכולוגים שעוסקים בטיפול נפשי לומדים לתואר שני לפחות באותם מוסדות שלומדים הפסיכולוגים הקליניים.

רבקה יעקובי: אני עובדת במוסד אקדמי.

רבקה יעקובי: פסיכולוגיה קלינית זה לא פסיכיאטריה.

רבקה יעקובי: הם לומדים את מה שהם צריכים בשביל לעסוק באוכלוסיות שלהם.

רבקה יעקובי: ההבדל אינו בהכשרה.

רבקה יעקובי: כולם עוברים התמחות של 4 שנים.

רבקה יעקובי: אני מלמדת פסיכולוגים קליניים מבוא לפסיכותרפיה.

רבקה יעקובי: כולם נבחנים ומקבלים רישיון ממשרד הבריאות.

רבקה יעקובי: ההבדל היחיד הוא לא בהכשרה.

רבקה יעקובי: לסיכום אנחנו אנשים רציניים מהאקדמיה ומהשדה.

רבקה יעקובי: אנחנו מכשירים אנשים לעסוק בטיפול בחולים, בנכים.

רבקה יעקובי: האנשים האלה עושים פסיכותרפיה בתחומם.

רבקה יעקובי: אני מסכימה עם מה שאמר פרופ' אריה אלדד.

רבקה יעקובי: פסיכולוג קליני יעסוק בתחום בריאות הנפש.

רבקה יעקובי: אנחנו לא רוצים להיכנס לשם.

רבקה יעקובי: אבל מי יטפל בחולי הסרטן?

רבקה יעקובי: מי יטפל בחולי הלב?

מיריי דנון: אני פסיכולוגית קלינית.

מיריי דנון: אני מנהלת השירות הפסיכולוגי בבית חולים פסיכאטרי גהה, ואני פסיכולוגית ארצית של שירותי בריאות כללית.

מיריי דנון: התבקשתי לבוא ולהציג את העמדה של שירותי בריאות כללית שהיא גם תואמת את העמדה שלי.

מיריי דנון: היום כל הפסיכולוגים עוסקים בתחום התמחותם.

מיריי דנון: זה מה שכתוב בחוק.

מיריי דנון: אני מאוד מודאגת מהשינוי כי השינוי יגיד, שהיום למשל הרבה פסיכולוגים שיקומיים רפואיים הם גם קליניים.

מיריי דנון: הם אנשים רציניים.

מיריי דנון: אין לי שום בעיה.

מיריי דנון: אבל אנחנו לא יודעים מי יבוא אחר כך.

מיריי דנון: זה פותח משהו מאוד מסוכן.

מיריי דנון: למשל תבוא הרפורמה.

מיריי דנון: פסיכולוג מומחה הוא גם פסיכולוג חברתי, הוא גם פסיכולוג תעסוקתי, הוא גם פסיכולוג מחקרי.

מיריי דנון: זה שטחי התמחות שונים שלא ראו בחיים שלהם חולה.

מיריי דנון: כולם נכנסים תחת ההגדרה פסיכולוג מומחה.

מיריי דנון: אני באמת חושבת כמו שד"ר בלומנזון כבר אמרה, אני חוששת מהרגע שבו הרפורמה תיכנס כאשר יהיו מטפלים עצמאיים ואם בחוק יהיה כתוב שכל פסיכולוג מומחה יכול לעסוק בטיפול נפשי, אני חוששת מאוד.

מיריי דנון: שירותי בריאות כללית שהיא הקופה המבטחת הגדולה ביותר עם שירותי בריאות נפש מאוד ענפים אני חוששת שאם יהיה שינוי בחוק יבוא פסיכולוג תעסוקתי וירצה לעסוק כפסיכולוג קליני.

מיריי דנון: ואני לא אוכל להגיד לו לא לטפל כי יהיה כתוב שהוא פסיכולוג מומחה ויכול לעסוק בטיפול.

מיריי דנון: לסיכום, צריכה להיות ועדה מקצועית.

מיריי דנון: יכול להיות שיש פה פריצות בחוק.

מיריי דנון: שתשב באופן מקצועי ותעשה את ההגדרה מחדש של איזה הכשרה נוספת צריך להיות על מנת לעסוק בטיפול נפשי.

עדיאל דורון: אני מנהל מחלקה בבית חולים פרדסיה ואני מייצג פה את אגוד הפסיכיאטריה בישראל.

עדיאל דורון: כמו ד"ר בלומנזון אני גם חסר אינטרס אישי בתחום הפסיכולוגיה.

עדיאל דורון: אני בא להביא את דבר איגוד הפסיכיאטרים בישראל.

עדיאל דורון: העמדה של האיגוד היא מאוד חד משמעית.

עדיאל דורון: הרישוי לעסוק בפסיכותרפיה דורש הכשרה מתאימה והתמחות במסגרת הלימודים או אחריה.

עדיאל דורון: האופי של ההכשרה והמסגרת צריכים להיקבע על ידי ועדה מוסמכת של אנשי מקצוע.

עדיאל דורון: אני רוצה להדגיש את העניין של הפסיכולוגים הקליניים לומדים פסיכופתולגיה.

עדיאל דורון: יש לנו חשש שפסיכולוגים שלא לומדים ולא נמצאים איתנו בבתי החולים ירצו לעסוק בפסיכותרפיה.

עדיאל דורון: אנחנו חושבים שאנשים מוכשרים יוכלו לעסוק בפסיכותרפיה אחרי שיוחלט מה ההגדרה, מה הדרישות מהם.

יצחק גלנטי: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לדובר האחרון אבל אנא במטותא מכם, אנחנו נקיים ישיבה נוספת כך שנאפשר למקסימום אנשים להגיע לכלל ביטוי והבעת דעה.

יצחק גלנטי: אבקש את פרופ' גבי שפר.

גבי שפר: אני מהאוניברסיטה העברית ובית חולים הרצוג.

גבי שפר: אני פסיכולוג קליני, מדריך פסיכותרפיה ואני גם פסיכואנליטקאי.

גבי שפר: לפסיכותרפיה אין הגדרה.

גבי שפר: בתור מקצוע חסר הגדרה זה מדהים כמה אנשים רוצים לעסוק בו.

גבי שפר: אפשר גם מזה ללמוד משהו.

יצחק גלנטי: היית מציע להוסיף עוד סטודנטים לנושא הזה?

יצחק גלנטי: לפי ההנחיות האחרונות של משרד האוצר אני לא יודע אם לא יקצצו שם בתקציב.

גבי שפר: יכול גם זה לקרות.

גבי שפר: זה שאין הגדרה לא הופך את העיסוק ללא מהותי.

גבי שפר: והעובדה היא שכל כך הרבה אנשים רוצים לעסוק בו.

גבי שפר: וההגדרה כרגע כפי שאמרו רבים וטובים לפני, בעצם מה שעושה את הפסיכולוג הקליני הוא צורת הכשרתו ולימודו.

גבי שפר: הפסיכולוג הקליני עוסק בהכשרה ובלמידה בפסיכותרפיה בשלושת רבעי מזמנו במשך 6 שנים.

גבי שפר: שנתיים של לימוד וארבע שנים של התמחות.

גבי שפר: הפסיכולוגים במקצועות אחרים עושים דברים ברוכים וחשובים, כולם ראויים.

גבי שפר: אחד לומד את מחלות הגוף ואחד לומד את מחלות התפקוד ואחד לומד את מערכת החינוך בצורות שונות, ואחד לומד את ההתפתחות.

גבי שפר: כשהם לומדים את הדברים המיוחדים שלהם הם לומדים פחות דברים אחרים.

גבי שפר: הפסיכולוג הקליני למד במשך 6 שנים והוכשר והודרך בשלושת רבעי מעיסוקו הפרופסיונאלי בפסיכותרפיה, ללא הגדרה.

גבי שפר: וכן עם הגדרה.

גבי שפר: זה לא מוגדר כהגדרה פורנסית לכן אין חוק פסיכותרפיה.

גבי שפר: ותיקים שבנו זוכרים את העניין היטב אבל העיסוק בהחלט קיים.

גבי שפר: אין כאן רצון למונופוליזציה.

גבי שפר: יש כאן רצון לשמור על סטנדרט כל כך גבוה שבין היתר גרם לאטרקטיביות של המקצוע הזה בעיני רבים אחרים.

גבי שפר: אנשים רוצים לעסוק בזה כי זה מקצוע ראוי, כי זה מקצוע טוב, כי זה מקצוע שעוזר לאנשים אחרים.

גבי שפר: הטענה שחוזרת ונשנית מי שיעבור את ההכשרה הזאת יוכל לעשות את זה.

גבי שפר: האפשרות להיות כל הדברים ביחד היא מאוד קשה גם מהצד השני.

גבי שפר: יגידו מאחורי שכאשר פסיכולוג קליני ירצה לייעץ למערכת החינוך יגידו שזה לא ראוי.

גבי שפר: כאשר הוא ירצה לקיים סדנא לתיקון ליקויי למידה יגידו שזה לא ראוי ובצדק כי הוא לא למד את זה.

גבי שפר: הוא לא התמחה בזה.

גבי שפר: צריך להגיע לאיזושהי הבנה מקצועית.

גבי שפר: יכול להיות שלא יהיה מנוס וכן להגיע להחלטה לא של הצבעה פוליטית אלא החלטה מקצועית מושכלת.

שימרית גיטלין שקד: אתה יכול לתחום בכמה מילים פשוטות איך אתה רואה את ההבדל בין טיפול פסיכולוגי רגיל לבין טיפול פסיכותרפי.

גבי שפר: אני מצוטט פה כמי שאמר שטיפול פסיכולוגי הוא פסיכותרפיה בלעז.

גבי שפר: פסיכותרפיה באופן מסורתי היתה פסיכותרפיה שנולדה והתפתחה להרבה מאוד כיוונים נוספים.

גבי שפר: נולדה בבית מדרשו של זיגמונד פרויד וקודמיו.

גבי שפר: היא עוסקת בתהליך מאוד מאוד ממושך, עמוק, אמורפי מאוד לכן יש בעיות גדולות מאוד בללמד אותה, בללמוד אותה, בלהתאים אליה.

יצחק גלנטי: אני קודם כל מתנצל על אלה שלא זכו בדיון הזה לומר את אשר עם ליבם.

יצחק גלנטי: יש לנו פה מוסד מאוד אמין ועד היום הוא הוכיח את עצמו במקרים רבים.

יצחק גלנטי: אני מדבר על המ.מ.מ של הכנסת ופה אני רואה שיש פה איזושהי אופציה ואני נוטה ללכת לכיוון זה.

יצחק גלנטי: אני פונה בזאת למשרד הבריאות אשר על פי הפסיכולוגים הקליניים שהם מתנגדים לתיקון סעיף 9ב' ושהם מציעים לדון בסוגיה מקצועית מורכבת זו בוועדה המקצועית בלתי תלויה שתגדיר בברור את קווי המתאר המבחינים בין התמחויות הפסיכולוגיה השונות ולא לטשטשן.

יצחק גלנטי: וזאת באמצעות הגדרת ייחודי הפעולה של תחומי הפסיכולוגיה השונים ותסדיר את תוכנית ההכשרה של פסיכולוגים מומחים בהתמחות רפואית חינוכית התפתחותית ושיקומית כך שתיכלל בהם החובה ללמוד טיפול פסיכותרפי.

יצחק גלנטי: אני גם באותה מידה נענה לבקשתה של חברת הכנסת שהציעה את הצעת החוק הזאת לבקש ממשרד הבריאות שלקראת הדיון הבא יגיש את הנוסח שסוכם עם פרופ' ברזניץ כדי שהנוסח הזה יהיה המצע לדיון הבא על פי דרישתה של חברת הכנסת שמציעה את הצעת החוק.

יצחק גלנטי: רבותיי אני בזה נועל את הדיון.

יצחק גלנטי: אנחנו נודיע לכם על דיון המשך באותו נושא.

יצחק גלנטי: תודה רבה.