ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 665, 2008-07-30 09:00

גלעד ארדן: בוקר טוב.

גלעד ארדן: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: על סדר היום: הצעת חוק היטלי סחר (אמצעי הגנה) (תיקון מס' 4), התשס"ז-2007.

גלעד ארדן: זאת הצעת חוק ממשלתית שמטרתה לאפשר הרחבה, במידת הצורך, של אמצעי ההגנה שהמדינה יכולה ליזום כדי להגן על התעשיות המקומיות.

גלעד ארדן: עד לאן הגענו בדיון הקודם?

ניר ימין: סיימנו את סעיף 3ג' וסימן ב' שנוגע להליכי בירור.

ניר ימין: כעת אנחנו צריכים לעבור לסעיף 3ד'.

ניר ימין: לעניין 3ג' אני רוצה להבהיר שני עניינים.

ניר ימין: בסעיף 3ג(ד) מדובר על כך שהממונה יודיע למבקש, אם הבקשה לבירור לא כוללת את כל המסמכים, תוך 15 ימים.

ניר ימין: האם הכוונה שזה יהיה תוך 15 ימים ממועד המודע?

ניר ימין: תוך 15 ימים אפשר להגיש השלמת מסמכים.

ניר ימין: כאן ההודעה של הממונה למבקש גם תהיה בכתב, כמו שמופיע בסעיפים אחרים?

דבי מילשטיין: הכוונה היא בכתב.

ניר ימין: אז צריך להוסיף ב-3ג(ד) שיודיע על כך למבקש בכתב.

ניר ימין: מקריא: "ראה הממונה כי בקשה לקיום בירור שהוגשה לו אינה כוללת את כל המידע והראיות הנדרשים לפי סעיפים קטנים (ב) ו-(ג), יודיע על כך למבקש בכתב ויאפשר לו להגיש את המידע או הראיות החסרים בתוך 15 ימים ממועד ההודעה".

ניר ימין: נכון?

עקיבא באום: בדרך כלל אנחנו משתמשים בביטוי "קבלת ההודעה".

ניר ימין: אז נכתוב: "ממועד קבלת ההודעה".

גלעד ארדן: שכחתי לומר שהכנסת מציינת היום את יום העסקים הקטנים.

גלעד ארדן: נכון שההצעה הזאת לא נועדה באופן מובהק להגן רק על עסקים קטנים אלא גם על גדולים, אבל אני חושב שכשמדובר על תעשיות מקומיות, ובכללן עסקים קטנים, זאת הסיבה שבחרתי לדון היום את בהצעת החוק.

גלעד ארדן: אני מקווה שנסיים אותה היום ונעשה עוד צעד בהגנה על כחול לבן.

עקיבא באום: צדקה כוונת המכוון.

עקיבא באום: ההצעה מיועדת למנוע מעסקים גדולים להפוך ולהיות קטנים בגלל היצף.

גלעד ארדן: בדיוק בשביל זה, בישיבה הקודמת עסקנו בכך שענף משקי יכול להיות מורכב מעסקים קטנים, בינוניים, גדולים וכדומה.

גלעד ארדן: נכון שאנחנו רוצים שהגדולים לא יהפכו לקטנים, אבל אנחנו רוצים שגם הקטנים לא ייעלמו, יימחקו או יאלצו לשנות את המבנה שלהם.

ניר ימין: אני חושב שצריך לפתוח מחדש את הדיון בסעיף קטן 3ג(ד) כי הוועדה כבר הצביעה עליו.

גלעד ארדן: אתה לא ראה בעיה עם השינוי.

ניר ימין: לא, זה שינוי שאני הצעתי.

גלעד ארדן: תסביר.

ניר ימין: כל סימן ב' מדבר על פתיחה בהליכי בירור.

ניר ימין: סעיף 3ג(ד) עוסק במקרה שבו הממונה ראה שלא הגישו לו את כל המסמכים והוא מבקש מסמכים נוספים.

ניר ימין: ביתר הסעיפים מדובר על זה שהמודעות של הממונה נעשות בכתב.

ניר ימין: חשבתי שגם כאן צריך להוסיף את המילה "בכתב", שההודעה שבה הוא מבקש להוסיף פרטים תהיה בכתב.

ניר ימין: צריך לכתוב גם שבתוך 15 ימים ממועד קבלת ההודעה צריך להגיש את המסמכים האלה ולהוסיף את המילים "ממועד קבלת ההודעה".

ניר ימין: אלה שני התיקונים שחשבתי שצריך לעשות.

גלעד ארדן: אני מאשר פתיחה מחדש של הסעיף ואני מאשר את השינוי כפי שהקריא היועץ המשפטי של הוועדה.

גלעד ארדן: סעיף 3ד.

דבי מילשטיין: "3ד(א) הוגשה בקשה לקיום בירור, יפתח הממונה בהליך של בירור הבקשה, אם מצא, לאחר שבחן את המידע והראיות שנכללו בבקשה, לרבות דיוקם ומהימנותם, וכן מידע נוסף שהיה זמין לו, כי ישנן ראיות מספיקות לכאורה לקיום האמור בסעיף 3ג)

דבי מילשטיין: ב(.

דבי מילשטיין: (ב) הממונה יחליט על פתיחה בהליך של בירור לפי סעיף זה בתוך 30 ימים מיום הגשת הבקשה לקיום בירור, ואם הוגשו לו מידע וראיות נוספים לפי סעיף 3ג)ד) בתוך 20 ימים מיום הגשתם.

דבי מילשטיין: (ג) הממונה רשאי, בנסיבות מיוחדות, לפתוח בהליך של בירור מיוזמתו, אף בלא הגשת בקשה לקיום בירור, ובלבד שמצא כי ישנן ראיות מספיקות לכאורה לקיום האמור בסעיף 3ג(ב); על הליך של בירור שנפתח כאמור יחולו הוראות פרק זה, בשינויים המחויבים.

דבי מילשטיין: 3ה(א) החליט הממונה, לפי הוראות סעיף 3ד, שלא לפתוח בהליך של בירור, יודיע על כך, בכתב, למבקש בצירוף נימוקים.

דבי מילשטיין: (ב)החליט הממונה לפי הוראות סעיף 3ד, לפתוח בהליך של בירור, יודיע על כך, בכתב, בתוך חמישה ימים מיום החלטתו, למבקש, ולרשויות המוסמכות במדינות היצוא של הטובין המיובאים שהן צד להליך הבירור וכל לכל צד מעוניין אחר ששמו צוין בבקשה לקיום בירור; ההודעה תכלול את הפרטים האמורים בסעיף קטן (ג) ויצורף לה העתק מהבקשה ומהחלטת הממונה על פתיחה בהליך של בירור".

ניר ימין: לגבי 3ד(ב).

ניר ימין: סעיף 3ד(א) אומר שהוגשה בקשה להליך של בירור הבקשה, אם מצא לאחר שבחן.

ניר ימין: סעיף קטן ב' אומר הממונה יחליט על פתיחה, כאילו אין לו שיקול דעת.

ניר ימין: צריך אולי להגיד החלטה לפי סעיף קטן א' תתקבל.

ניר ימין: כלומר, בין אם זאת החלטה לפתוח בחקירה ובין אם זאת החלטה שלא לפתוח בחקירה.

ניר ימין: מהנוסח של סעיף קטן ב' עולה שכאילו הוא חייב לפתוח בחקירה.

קריאה: אפשר להוסיף את המילה "רשאי".

דבי מילשטיין: הוא יכול לפתוח בבירור רק אם המידע והראיות שנכללו הם מדויקים ומהימנים.

ניר ימין: הוא יכול לפתוח או לא לפתוח.

דבי מילשטיין: הליך הבירור הוא כמו הליך פתיחה בחקירה.

עדנה הראל: אם הוא מצא הוא חייב לפתוח ואז ב' לא צריך להיות מנוסח ב"רשאי".

עדנה הראל: ב' זה האופרציה, שזה צריך להיות תוך 30 יום.

גלעד ארדן: ברור שאם הוא צריך להחליט פוזיטיבית, גם הסירוב צריך להיות תוך 30 יום, זה אותו דבר.

דבי מילשטיין: קודם כל הוא בודק דיוק ומהימנות ואחר כך הוא מחליט.

עדנה הראל: לפי סעיף זה, בתוך 30 יום.

גלעד ארדן: במקרה הספציפי הזה אני מסכים שהנוסח מובן ולא צריך לשנות.

ניר ימין: בסעיף 3ה(א) על החלטת הממונה יש סוג של ערר למנהל?

ניר ימין: או עם ביקשתי לפתוח בבירור והוחלט שלא לפתוח בבירור, אני אוכל לערור למנהל או שרק אוכל לעתור בעתירה מנהלית?

דבי מילשטיין: זאת עתירה מנהלית.

ניר ימין: זה נראה לכם מספק או שצריך להיות סוג של ערר?

דבי מילשטיין: אנחנו חושבים שזה מספיק.

דבי מילשטיין: כמובן שזה לא מונע מאותו מתלונן לבנות את התיק שלו כדרוש ולחזור עם בקשה חדשה לממונה.

עדנה הראל: זאת החלטה מנהלית ואפשר לשוב ולחזור.

גלעד ארדן: אם הנוגעים בדבר לא ביקשו ערר נוסף, אז אדוני לא צריך לייצג אותם מעבר לזה.

עדנה הראל: זאת החלטה ביצועית ואפשר לשוב ולחזור אליה.

רונית פרל: מבחינתנו זה בסדר.

דבי מילשטיין: "(ג) הודעה כאמור בסעיף קטן (ב) יצוינו מהות הבקשה, שם המבקש, סוג הטובין המיובאים, מדינת היצוא של הטובין המיובאים ומועד הפתיחה בהליך של בירור; (ד) ההודעה כאמור בסעיף קטן (ב) תפורסם בתוך המועד האמור באותו סעיף קטן, בשני עיתונים יומיים בעלי תפוצה רחבה בישראל; הפרסום יכלול הזמנה לצד מעוניין לפנות לממונה, בתוך שבעה ימים מיום הפרסום בעיתונים כאמור, בבקשה לקבל, בדרך ובמועד שקבע השר, העתק מהבקשה ומהחלטת הממונה על פתיחה בהליך של בירור.

דבי מילשטיין: "

גלעד ארדן: הערות נוספות.

ניר ימין: חשבתי שאולי כדאי לפרסם את זה באתר האינטרנט של המשרד ולא רק בשני עיתונים.

ניר ימין: השאלה האם 7 ימים להגיב זה פרק זמן מספיק?

דבי מילשטיין: זה 7 ימים כדי לפנות כדי לקבל את החומר.

דבי מילשטיין: אלה 7 ימים שבהם אתה צריך לבקש לקבל את ההחלטה ולכן זה מספיק.

ניר ימין: מה לגבי הפרסום באתר האינטרנט?

גלעד ארדן: מה איכפת לכם שזה יהיה 14 יום?

דבי מילשטיין: 7 ימי עבודה זה בסדר.

גלעד ארדן: מה עם האינטרנט?

דבי מילשטיין: ממילא אנחנו מפרסמים.

גלעד ארדן: אז נכניס.

גלעד ארדן: אנחנו רוצים להוביל תהליך, כשיהיו מספיק ח"כים שלא מפחדים מהעיתונים, כל הפרסום בעיתונים יצומצם עד כדי יבוטל.

גלעד ארדן: מי שרוצה לעקוף כך שלא יראו, יש לו את הדרכים שלו.

גלעד ארדן: הוא לא מפרסם בידיעות אחרונות ובישראל היום.

גלעד ארדן: אז תוסיף את אתר האינטרנט ו-7 ימי עבודה.

גלעד ארדן: אני מאשר את סעיפים 3ד ו-3ה'.

דבי מילשטיין: מקריאה את סעיף 3ו'.

דבי מילשטיין: "3ו(א)(1) צד מעוניין רשאי להגיש לממונה את תגובתו לבקשה לקיום בירור, בכתב, בתוך 30 ימים מיום שהומצא לו העתק מהבקשה ומהחלטת הממונה לפי הוראות סעיף 3ה(ב) או (ד), לפי העניין; התגובה תכלול מידע וראיות בכל עניין הנוגע לבירור (בפרק זה – כתב תגובה) והצד המעוניין ישלח העתק ממנה למבקש.

דבי מילשטיין: 2.

דבי מילשטיין: השר רשאי לקבוע פרטי מידע וראיות שעל צד מעוניין לכלול בכתב התגובה.

דבי מילשטיין: (ב) המבקש רשאי להגיש לממונה את תגובתו לכתב התגובה, בכתב, בתוך 20 ימים מיום שהומצא לו כתב התגובה; המבקש ישלח העתק מתגובתו כאמור לכל צד מעוניין שהגיש כתב תגובה לפי סעיף קטן (א).

דבי מילשטיין: (ג) הממונה רשאי, מטעמים מיוחדים שיירשמו, להאריך את התקופות האמורות בסעיפים קטנים (א) או (ב) בתקופה נוספת שלא תעלה על 21 ימים, וכן רשאי הוא לקצר את התקופות האמורות אם סבר כי קיימות נסיבות מיוחדות המצדיקות זאת".

גלעד ארדן: יש הערות?

אפרים גנון: מה לגבי חובת הנמקה?

דבי מילשטיין: חובת ההנמקה היא של הממונה.

דבי מילשטיין: כאן אנחנו מדברים על התגובה של הצדדים להליך.

דבי מילשטיין: אתה מתכוון לסעיף ג', "מטעמים מיוחדים שיירשמו"?

עדנה הראל: דווקא פה יש חובת הנמקה.

גלעד ארדן: אני חושב שזה מכוח כללי הסבירות של התנהלות של רשות מנהלית.

ניר ימין: בסעיף קטן ג' כתוב "מטעמים מיוחדים שיירשמו" וזאת בעצם ההנמקה.

ניר ימין: הוא צריך לנמק מדוע כך ולא אחרת.

ניר ימין: הטעמים המיוחדים צריכים להסביר את ההחלטה הזאת.

גלעד ארדן: אני מאשר את סעיף 3ו.

דבי מילשטיין: מקריאה את סעיף 3ז.

דבי מילשטיין: "3ז.

דבי מילשטיין: הממונה רשאי לזמן כל צד מעוניין שהגיש כתב תגובה לפי הוראות סעיף 13 ואת המבקש (בפרק זה – צד מעורב) להשמיע את טענותיו, כפי שהוגשו בכתב, גם בעל פה; כן רשאי הממונה לזמן רשות מוסמכת במדינת היצוא של הטובין המיובאים להשמיע את טענותיה בעל פה, אף אם לא הגישה כתב תגובה".

דבי מילשטיין: "(ב) הממונה יאפשר לצד מעורב בהליך לפי בקשתו וכן לרשות מוסמכת במדינת היצוא של הטובין המיובאים אף אם לא הגישה כתב תגובה, לפי בקשתה, לעיין בכל מידע המצוי ברשותו והנוגע לבירור, ובלבד שאינו מידע חסוי כמשמעותו בסעיף 32ב כפי שהוא מוחל בסעיף 3ט".

ניר ימין: אתם מבקשים לתקן את 32ב?

דבי מילשטיין: לא.

ניר ימין: לגבי הסמכות שלו לזמן אליו צד מעוניין.

ניר ימין: יש לצד המעוניין חובה להגיע?

דבי מילשטיין: זה יכול להיות מדינה אחרת.

דבי מילשטיין: אין סמכויות אכיפה.

עקיבא באום: אין אכיפה אבל יש תוצאות.

דבי מילשטיין: אנחנו נגיע לסעיף של אי שיתוף פעולה שהוא בעצם הסעיף שעונה על השאלה שלך.

עקיבא באום: כאשר נגיע לעיקרון שהממונה פועל על פי עקרון המידע המיטבי המצוי בידו, מסתבר מה המשמעות של צד שאינו מספק לממונה מידע שהוא מעוניין בו.

ניר ימין: כאן לא מדובר רק על אי הספקת מידע, מדובר ממש על אי הגעה.

ניר ימין: הוא מזמן אותו והוא לא מגיע.

דבי מילשטיין: זה מישהו שכבר הגיש בכתב ורוצים שהוא יבהיר משהו כי חושבים שזה יועיל לדיון בעל פה.

דבי מילשטיין: אם הוא לא מגיע אז, כמו שאמרתי, ניראה שבעצם יכולות להיות לזה השלכות מבחינת המהימנות אבל לא מבחינת אי התייצבות.

דבי מילשטיין: אי שיתוף פעולה זה בסעיף 32א.

דן קטריבס: סליחה, זה הצד המתגונן.

דן קטריבס: אם הוא לא רוצה לבוא להגן על עצמו, מה הבעיה?

ניר ימין: השאלה אם הסעיף מסמיך לזמן באופן שקיימת חובה להגיע.

ניר ימין: אם אין חובה כזאת להגיע אז אולי צריך לכתוב שהוא זכאי לתת לו הזדמנות להשמיע בעל פה את הטענות שלו.

דבי מילשטיין: להיפך.

דבי מילשטיין: אנחנו מדברים על מישהו שהגיש משהו בכתב והממונה רוצה להבהיר משהו שהוא לא הבין בכתוב.

דבי מילשטיין: הוא אומר לו לבוא להבהיר.

דבי מילשטיין: אם אותו אחד לא רוצה להגיע, כמו שאמרנו, אין סנקציה על אי התייצבות אבל המשמעות של זה יכולה להיות קשורה להחלה של 32א של חוק היטלי סחר.

דבי מילשטיין: נגיע לזה כאשר נגיע לסעיף 3ט, שמכיל את הסעיף של אי שיתוף פעולה.

עקיבא באום: חזקה על צד שהשקיע מאמץ לא מבוטל של הגשת מסמכים בכתב, שאם הוא יתבקש להבהיר משהו, יהיה זה אינטרס שלו לעשות זאת בכל צורה שהממונה ימצא לנכון.

עקיבא באום: אם לא, הוא יישא בתוצאות בהתאם.

דבי מילשטיין: מקריאה את סעיף 3ח: "(א) הממונה רשאי, בכל שלב שלאחר תום המועד להגשת כתב תגובה לפי סעיף 3ו(א), לקבל החלטה מקדמית ולפיה בשל קיומם לכאורה של גידול ביבוא, של נזק חמור במיוחד לענף היצרני המקומי ושל קשר סיבתי כאמור בסעיף 3ג(ב), קיים צורך במתן ערובה זמנית למניעת נזק העלול להיגרם לענף היצרני המקומי במהלך הבירור, אשר יהיה קשה לתקנו אלמלא הערובה הזמנית.

דבי מילשטיין: (ב) קבע הממונה בהחלטה מקדמית כי קיים צורך במתן ערובה זמנית, יקבע בהחלטתו את שיעור הערובה הדרושה לשם מניעת הנזק כאמור בסעיף קטן (א) ואת התקופה שבה תהיה מופקדת ובלבד שלא תעלה על 200 ימים; הממונה יודיע למנהל על החלטתו כאמור סמוך ככל האפשר למועד שבו ניתנה".

דבי מילשטיין: כאן יש תשובה לשאלה שלך בקשר לערובה זמנית.

דבי מילשטיין: "(ג) הממונה יודיע על ההחלטה המקדמית שקיבל, בתוך חמישה ימים מיום קבלתה לצד מעורב, וכן לרשות מוסמכת במדינת היצוא של הטובין המיובאים אף אם לא הגישה כתב תגובה.

דבי מילשטיין: (ד) מסר הממונה הודעה למנהל כאמור בסעיף קטן (ב), ידרוש המנהל, מכל יבואן של הטובין המיובאים, ערובה בשיעור שעליו הודיע הממונה, ויורה לעכב את שחרור הטובין האמורים מפיקוח רשות המכס עד להפקדת הערובה הזמנית.

דבי מילשטיין: (ה) עתירה על החלטה מקדמית של הממונה לפי הוראות סעיף זה תוגש לבית משפט לעניינים מנהליים, בתוך 15 ימים מיום שנודע לעותר על ההחלטה".

דבי מילשטיין: ה-15 ימים צוינו כאן כי זה בעצם זה מועד קצר יותר מה-30 יום הקובעים.

ניר ימין: בסעיף המקביל, ב-28ה, כתוב: "מיום שנודע לעותר על ההחלטה או מיום פרסומה ברשומות".

ניר ימין: שם כתוב לפי המוקדם.

ניר ימין: הוא מודיע ברשומות על ההחלטה שלו?

איתן טפר: כן.

איתן טפר: הפרסום נעשה שבוע לאחר מכן.

דבי מילשטיין: כמו שהסביר עורך דין טפר, התיקון הזה יאריך את הזמן יותר מידי.

ניר ימין: בסעיף המקביל כתוב לפי המוקדם ביניהם.

ניר ימין: השאלה האם אתם רוצים את האופציה הזאת?

איתן טפר: זה לא ישנה הרבה כי ההודעה האישית תמיד מגיעה קודם אל הפרסום ברשומות.

גלעד ארדן: אתה רוצה להגיד לי שאנשים לא מעיינים ברשומות?

איתן טפר: לא כולם.

איתן טפר: הרבה כן, אבל יש כאלה שלא.

איתן טפר: גם אלה שכן, הפרסום ברשומות לוקח יותר זמן.

איתן טפר: אנחנו מעבירים את זה אישית ולכן זה עובר מהר.

גלעד ארדן: אני לא יודע אם זה במחלקה של עדנה, אבל הגשתי הצעת חוק לגבי ביטול פרסום ברשומות בצורה שזה קיים היום וכל הבזבוז של הדפסה של אלפי עותקים והפצתם לפחי הזבל.

גלעד ארדן: צריך לעבור לפרסום הרשומות באינטרנט.

עדנה הראל: יש אינטרסים נוספים כמו ודאות, אבל זה לא במחלקה שלי.

גלעד ארדן: נטפל בכל האינטרסים.

איתן טפר: הערה לגבי סעיף קטן א'.

איתן טפר: בישיבה הקודמת עשינו תיקון שילך לכל האורך של נזק חמור במיוחד.

ניר ימין: אתה צודק.

ניר ימין: צריך לכתוב רק "נזק חמור".

דבי מילשטיין: זה עובר לכל אורך החוק אז צריכים לשים לב לזה.

דבי מילשטיין: מקריאה את סעיף 3ט: "3ט הוראות סעיפים 30(ג) 31 עד 32ב יחולו לעניין בירור לפי פרק זה, בשינויים המחויבים ובשינוים אלה.

דבי מילשטיין: בסעיף 32 – בסעיף קטן (ב), ברישה, במקום "הנוגע למחיר יבוא או למחיר יצוא" יקראו "הנוגע לגידול ביבוא"; בסעיף קטן (ג), במקום "צד מיודע" יקראו "צד מעורב"; (2) בסעיף 32א(ב) המילים "בהתייעצות עם יושב ראש הוועדה המייעצת" – לא ייקראו".

דבי מילשטיין: עכשיו צריך לפנות לפרק של ההיצף.

דבי מילשטיין: חשבנו שהסעיף הראשון, 30 ג', שזה סעיף המתייחס לעיון במידע המצוי ברשותו של הממונה, בעצם אפשר למחוק את ההפניה ל-30ג' כי בעצם 3ז(ב) שהקראנו קודם בעצם כבר מכסה את העיון בחומר.

דבי מילשטיין: לכן חבל שתהיה כפילות ואנחנו מציעים למחוק את 30ג.

דבי מילשטיין: לשאלה בנושא של אי שיתוף פעולה, שזה בעצם מופיע ב-32א רבתי בפרק של היצף: "לא הגיש צד מעוניין לממונה לפי דרישתו בהתאם להוראות פרק זה במועד שקבע, מידע או ראיות הנוגעים לחקירה או שהגישם באופן חלקי או לא שיתף פעולה לשם קידום החקירה בדרך אחרת באופן מלא או חלקי, רשאי הממונה לקבוע ממצאים ולקבל החלטות לפי הוראות פרק זה על סמך המידע והראיות שהיו זמינים לו באותה עת.

דבי מילשטיין: השר רשאי לקבוע נסיבות שבהן רשאי ממונה להסתמך על מידע וראיות הזמינים לו לפי הוראות סעיף קטן ז'".

דבי מילשטיין: זה בעצם הסעיף המקל שבפועל הענישה, במירכאות, שמתבקשת ממי שלא משתף פעולה.

דבי מילשטיין: מה שנובע מאי שיתוף הפעולה זה שכל החומר שעליו אתה מבסס נמצא בסימן שאלה.

ניר ימין: האם לא צריך לומר בסעיף 32א גם להגיד שבמקום "צד מיודע" זה יהיה "צד מעורב"?

דבי מילשטיין: האמת היא שאני לא בטוחה.

דבי מילשטיין: מאחר וכתוב "בשינויים המחויבים" - - -

ניר ימין: בחלק מהמקומות אתם כן אומרים את זה.

ניר ימין: במקום "מתלונן" אולי צריך לכתוב "מבקש".

דבי מילשטיין: נכון, ולכן אני חושבת שאולי כדאי בעצם להשאיר את זה בשינויים המחויבים ולא להתחיל כל מילה ומילה - - -

ניר ימין: אז להשמיט את הסיפה החל במילים "בשינויים אלה" ואת פסקאות 1 ו-2 של סעיף 3ט?

דבי מילשטיין: לא, כי סעיף 32א, לדעתי, עדיין מתבקש כי זה לא מובן מאליו.

דבי מילשטיין: אני חושבת שאפשר למחוק את ב'.

ניר ימין: כלומר, בסעיף 32 יישאר רק הקריאה של סעיף קטן ב' במקום "הנוגע למחיר יבוא או למחיר יצוא" יקראו "הנוגע לגידול ביבוא".

ניר ימין: לא צריך לתקן את פסקה 2?

דבי מילשטיין: אני לא חושבת שצריך את סעיף 2 כי ממילא אין ועדה מייעצת.

איתן טפר: אולי כדאי למען הסר ספק.

דבי מילשטיין: אז נשאיר.

ניר ימין: אני התכוונתי ל-2 בסעיף ב' הקיים שאומרת "היצואן או היבואן".

ניר ימין: למיטב הבנתי כאן מדברים רק יבואן.

ניר ימין: אני מדבר על סעיף קטן ב', פסקה 2.

דבי מילשטיין: לא, יש יצואן של הטובין, אז יכול להיות שכן.

דבי מילשטיין: סיכמנו, בעצם, שרק את ב' אנחנו מוחקים.

ניר ימין: סעיף 30 ג' יימחק.

ניר ימין: כלומר, זה לא יהיה הוראות סעיפים 30ג' אלא זה יהיה הוראות סעיפים 31 עד 32ב ו-32ג(א), ואחר כך, בפסקה 1 שם, את פסקת משנה ב' אנחנו מוחקים, שמתייחסת לתיקון בסעיף קטן ג'.

ניר ימין: נכון?

דבי מילשטיין: כן.

איתן טפר: ואת ג' הופכים ל-ב'.

גלעד ארדן: הוועדה מאשרת את סעיפים 3ז, 3ח ו-3ט רבה.

דבי מילשטיין: מקריאה את סעיף 3י.

דבי מילשטיין: "3י (א) הממונה יסיים את הליך הבירור ויעביר לשר, לא יאוחר מתום 21215 ימים ממועד הפתיחה בהליך הבירור, את ממצאי הבירור ואת מסקנותיו והמלצותיו המנומקות, ובין השאר – מסקנות בדבר קיומו של גידול ביבוא לרבות ביחס לכמות הממוצעת של יבוא הטובין בשלוש השנים המייצגות האחרונות ובדבר קיומם של נזק חמור לענף היצרני המקומי וקשר סיבתי כאמור בסעיף 3ג(ב); המלצות בדבר – הצורך לנקוט אמצעי הגנה, לאור המסקנות כאמור בפסקה (1) וזאת מטעמים של טובת המשק בכללו וכדי להקל על הסתגלותו של הענף היצרני המקומי לתנאי תחרות עם הטובין המיובאים; סוג אמצעי ההגנה שיש לנקוט, שיעורו, תנאיו, תחולתו ותקופת תוקפו; המלצת הממונה בדבר נקיטת אמצעי הגנה מסוג מכסה להגבלת יבוא של טובין, תכלול המלצה בדבר אופן חלוקת המכסה כאמור בין מדינות היצוא של הטובין המיובאים.

דבי מילשטיין: (ב) עם העברת ממצאי הממונה, מסקנותיו והמלצותיו לפי הוראות סעיף קטן (א), ימסור הממונה לצד מעורב וכן לרשות מוסמכת במדינת היצוא של הטובין המיובאים, את הממצאים, המסקנות וההמלצות כאמור, בכפוף להוראות סעיף 32ב כפי שהן מוחלות בסעיף 3ט.

דבי מילשטיין: "

ניר ימין: את מוכנה להסביר את הסעיף ולמה 215 ימים?

ניר ימין: זה מורכב מכל התקופות שאתם צריכים לבקש?

דבי מילשטיין: כן.

דבי מילשטיין: זה גם יכול להיות פחות.

דבי מילשטיין: אנחנו מקווים שזה יהיה פחות.

דבי מילשטיין: זאת התקופה המירבית שעל הממונה לסיים את הבדיקה שלו כדי שנעמוד בלוח זמנים שאמרנו שהוא יהיה פחות מהתקופה שאנחנו מכירים בהיצף.

דבי מילשטיין: מבחינת לוח הזמנים ה-215 זאת תקופת המקסימום שבה המנהל אמור לסיים את הבדיקה שלו.

דבי מילשטיין: בהיצף יש גם צורך להשוות מחירים בחוץ לארץ כאן אין צורך לעשות את זה ולכן אנחנו מאמינים שהבדיקה תהיה פחות מ-215.

אפרים גנון: נטל השכנוע לא כל כך משכנע מבחינת הטיית מאזן ההסתברויות.

אפרים גנון: יש מקום לכמת את זה קצת יותר.

ניר ימין: אתה חושב שצריך תקופה קצרה יותר?

אפרים גנון: לא אמרתי קצרה.

אפרים גנון: ברגע שאתה מכמת.

אפרים גנון: 215 נשמע קצת שרירותי.

ניר ימין: הם הסבירו שהתקופה מורכבת מסך כל התקופות שמופיעות בחוק.

דבי מילשטיין: ה-215 זה בעצם העבודה האמיתית, לב העניין של הבדיקה, שאז הממונה צריך לכתוב דוח עם ניתוח כלכלי מעמיק ביותר בנושא של היבוא, הנזק לתעשייה המקומית ולכן התקופה היא כפי שנקבעה.

דבי מילשטיין: לפי החישוב יש לנו 215 פחות 55 ימים.

דבי מילשטיין: בהיצף זה הרבה יותר מזה.

דבי מילשטיין: בעצם זה קנה מידה בינלאומי וזה סדר גודל גם במדינות אחרות.

ניר ימין: "3 השנים המייצגות האחרונות", זה מושג ברור?

דבי מילשטיין: זה מונח שנלקח מההסכם הבינלאומי.

ניר ימין: אני מבין שזה צריך להיות ממוצע.

רונית פרל: זה תואם את הנוסח בהסכם הבינלאומי.

גלעד ארדן: הוועדה מאשרת את סעיף 3י בנוסח שהקריאה עורכת הדין מילשטיין עם התיקון שהסכמנו עליו, דהיינו, השמטת המילה "מיוחד".

דבי מילשטיין: מקריאה את סעיף 3יא: "3יא הממונה בבואו לקבוע קיומו של נזק חמור לענף יצרני מקומי, ישקול, בין השאר, את אלה: היקף הגידול ביבוא ותנאי היבוא של הטובין המיובאים; ההשפעה על הגידול ביבוא על מחירים בישראל של טובין דומים לטובין המיובאים או של טובין מתחרים בטובין המיובאים, שיוצרו בישראל; לעניין זה יבחן הממונה, בין השאר, אם מחיר הטובין המיובאים נמוך באופן משמעותי בהשוואה למחיר הטובין הדומים או המתחרים כאמור; ההשפעה של הגידול ביבוא על הענף היצרני המקומי; לעניין זה יבחן הממונה את כל הגורמים הכלכליים והמדדים הנוגעים לענף היצרני המקומי ובין השאר את ההשפעה על מכירות, רווחים, תפוקה נתח שוק, פריון ותעסוקה של הענף היצרני המקומי.

דבי מילשטיין: (ב) הממונה יבסס את קביעתו לעניין קיומה של הסתברות לנזק חמור כאמור בסעיף 3ג(ב)(א), בין השאר את אלה: (1) קצב הגידול בהיקף היבוא של הטובין המיובאים; (2) אפשרות לעליה בהיקף הגידול ביבוא בשל עליה אפשרית בכושר הייצור של הטובין המיובאים".

דבי מילשטיין: בעצם יש לנו כאן את הפרמטרים לבחינת הנזק המיוחד.

דבי מילשטיין: כמובן שזה נלקח מתוך הפרמטרים שקבועים בהסכם.

דבי מילשטיין: גם השתמשנו 3יא(ב) בנושא של הסתברות לנזק, גם במבחנים בפרק של ההיצף.

ניר ימין: המדדים שונים גם בגלל אופי הנזק שנדרש בהיטל היצף ומשווה?

ניר ימין: לא צריך את כל הפרמטרים ששם?

דבי מילשטיין: נכון.

דבי מילשטיין: בקטע הזה יש להסכם סעיף מיוחד לעומת הסכם ההיצף, ששם, כמובן, לקחנו את זה לצורך ההיצף.

איתן טפר: יש כאן 4 פעמים את המילה "במיוחד".

איתן טפר: בסעיף קטן א', בסעיף קטן ב' יש שניים ובכותרת של הסעיף.

עדנה הראל: בישיבה הקודמת היושב ראש שאל לגבי ההסתברות.

דבי מילשטיין: זאת בעצם התשובה להסתברות.

דבי מילשטיין: כאן בעצם נמצא כל מה שאתה צריך כדי להבין איך תגיע למסקנה שיש הסתברות לנזק, למרות שהסכמנו שזה לא משהו וודאי.

עדנה הראל: היושב ראש העיר שההסתברות היא לא הסתברות כלשהי.

עדנה הראל: הסתברות יכולה להיות של מאית האחוז.

דבי מילשטיין: אני חושבת שכשקוראים את כל סעיף קטן ב', זה מבהיר שיש כאן את הפרמטרים להסתברות.

עדנה הראל: אפשר לומר "הסתברות ניכרת".

עדנה הראל: צריך ללוות את המילה "הסתברות" במשהו, דהיינו, הסתברות ניכרת, הסתברות משמעותית, הסתברות כלשהי.

עקיבא באום: המילה הסתברות היא במובן של אפשרות.

עדנה הראל: אולי אפשר לומר אפשרות.

רונית פרל: לכל אורך החוק אנחנו הולכים עם מה שקיים בהסכם והוכיח את עצמו במדינות אחרות.

עדנה הראל: יש קושי לוגי בתרגום לעברית.

אפרים גנון: אנחנו נכנסים לסטטיסטיקה וזה לא המקום.

ניר ימין: יש טעם בטענה שאומרת שהסתברות היא מילה ריקה.

ניר ימין: ההסתברות יכולה להיות של אחוז אחד ושל 99 אחוז.

אפרים גנון: המילה "אפשרות" נראית לי יותר טובה.

דבי מילשטיין: יש רק בעיה כי אז יש אי התאמה לסעיף 21ב(2) לחוק הקיים, ששם השתמשנו ב"קיומו של נזק ממשי או הסתברות לנזק ממשי", שבאמת הרעיון אמור להיות אותו רעיון.

דבי מילשטיין: אני מפחדת שאם נשנה נמצא את עצמנו בבעיה.

איתן טפר: היום אנחנו פועלים לפי הנוסח של ההסתברות.

עדנה הראל: אם זה כבר קיים בסעיף אחר יכול להיות שבאמת ניצור אבחנה פרשנית שאנחנו לא רוצים ליצור.

ניר ימין: בכל מקרה, שם ההסתברות היא לנזק ממשי וכאן ההסתברות היא לנזק חמור.

עדנה הראל: לא משנה.

עדנה הראל: הקושי הלוגי עם המילה הסתברות לא קשור עם ההסתברות למה.

עדנה הראל: השאלה האם אפשר לכתוב הסתברות בלי שם תואר ליד.

עדנה הראל: דבי אומרת שזה כבר קיים היום בלי שם תואר ואז אני יכולה, לצורך העניין, להגיד שהפרשנות הסבירה של מעשה מנהלי תהיה כשההסתברות היא הסתברות סבירה ולא זניחה.

עדנה הראל: אחרת לא סביר להסתמך על ההסתברות הזאת.

עדנה הראל: זה רק בשביל ליצור אחידות.

גלעד ארדן: למה לא לכתוב "הסתברות ממשית"?

עדנה הראל: אני לא מכירה את הפסיקה ביחס לסעיף הקיים אז אני לא יודעת אם יהיה בתוספת הזאת להעיד לכאורה על שינוי.

איתן טפר: השאלה, האם אפשר עכשיו לשנות סעיפים אחרים?

ניר ימין: כן, כדי שתיווצר התאמה.

דבי מילשטיין: בינתיים אנחנו חיים בסדר כמו שזה בהיצף, אז למה לשנות?

דבי מילשטיין: האחידות כאן יותר חשובה כי ההקשר מספיק ברור למה מתכוונים.

עקיבא באום: אדוני, אנחנו מעוניינים לשמור על הרמוניה מושגית, ככל שניתן.

דבי מילשטיין: האחידות היא העיקרון החשוב לנו ואנחנו מציעים להשאיר.

רונית פרל: אנחנו מסכימים.

גלעד ארדן: אני מאשר את סעיף 3יא.

דבי מילשטיין: מקריאה את סעיף 3יב: "3יב.

דבי מילשטיין: הממונה, בבואו לקבוע קיומו של קשר סיבתי בין הגידול ביבוא לבין הנזק החמור לענף היצרני המקומי, יבחן את כל הראיות הנוגעות לעניין הנמצאות לפניו; כמו כן יבחן הממונה כל גורם ידוע אחר, מלבד הגידול ביבוא, שגרם באותה עת לנזק לענף היצרני המקומי".

דבי מילשטיין: כאן צריך למחוק את המילה "במיוחד".

דבי מילשטיין: זה סעיף שמבוסס על ההסכם וגם מבוסס על היצף, שחייב להיות הקשר הסיבתי בין הגידול ביבוא לבין הנזק שנגרם לתעשייה.

דבי מילשטיין: לא יכול להיות שהנזק לא נגרם בגלל היבוא אלא בגלל שפל בשוק.

דבי מילשטיין: צריך להיות קיומו של הקשר הסיבתי בין השניים.

גלעד ארדן: אין הערות לסעיף, אנחנו מאשרים את סעיף 3יב.

דבי מילשטיין: מקריאה את סעיף 3יג: "3יג (א) הגיש הממונה לשר את ממצאיו, מסקנותיו והמלצותיו לפי סעיף 3י ולפי מסקנותיו קיימים גידול ביבוא, נזק חמור לענף היצרני המקומי וקשר סיבתי כאמור בסעיף 3ג)ב), יעביר השר את ממצאי הממונה, מסקנותיו והמלצותיו לשר האוצר ויחליט, תוך 40 ימים מיום שנמסרו לו הממצאים, המסקנות וההמלצות של הממונה אם לנקוט, בצו, אמצעי הגנה בהתאם להוראות סימן ה (בפרק זה - צו המטיל אמצעי הגנה), או שלא לנקוט אמצעי כאמור, וזאת בהתחשב, בין השאר, בנימוקים הנוגעים למשק בכללו, רשאי השר להתחשב לעניין זה גם ביחסי הסחר של ישראל עם מדינות חוץ.

דבי מילשטיין: )ב) החליט השר לפי הוראות סעיף קטן (א) להטיל היטל הגנה בהתאם להוראות סעיף 3 יט, יעביר את החלטתו לאישור שר האוצר; אישר שר האוצר את החלטת השר כאמור, או לא מסר לשר הודעה על הסירוב לאשרה בתוך 15 ימים מיום העברת ההחלטה אליו, יטיל השר, בצו, בתוך חמישה ימים, היטל הגנה.

דבי מילשטיין: (ג) הודעה על החלטת השר לפי סעיף קטן (א) תימסר לצד מעורב ולרשות מוסמכת במדינת היצוא, בתוך חמישה ימים מיום מתן ההחלטה או הצו, לפי העניין.

דבי מילשטיין: "

ניר ימין: קודם הוא יעביר לשר האוצר את ההמלצות שלו ואחר כך את ה החלטה, כדי שהשר גם יטיל - - -

דבי מילשטיין: כן.

דבי מילשטיין: הרעיון הוא ששר האוצר יקבל מספיק זמן לקבוע את ההמלצות ואז כשהוא יצטרך להחליט הוא יהיה במצב שכבר יש לו את המסמכים.

ניר ימין: בסעיף קטן ב' ב-3יג כתוב: "יטיל השר".

ניר ימין: שר התמ"ת חייב - - -

דבי מילשטיין: לא.

דבי מילשטיין: שר התמ"ת מחליט, הוא נותן לשר האוצר זמן כדי להגיב.

דבי מילשטיין: אם הוא לא מגיב אז שתיקה כהסכמה.

דבי מילשטיין: שוב, חשוב לנו לעמוד בלוח הזמנים.

ניר ימין: אם הוא לא הגיב, אין לו שיקול דעת, הוא לא יכול להטיל או לא להטיל.

ניר ימין: הוא חייב להטיל.

דבי מילשטיין: כן, הוא כבר החליט להטיל.

עקיבא באום: בעצם התגובה יש משום החלטה.

רונית פרל: אנחנו היינו מבקשים לקצר ל-30 יום.

רונית פרל: מאיפה 40 היום האלה?

שירלי אביבי: זה עובר בכמה משרדים.

דבי מילשטיין: שר התמ"ת החליט ואז הוא מעביר את החלטתו לשר האוצר.

גלעד ארדן: למה הממונה 30 והשר 40?

דבי מילשטיין: עכשיו הממונה סיים.

דבי מילשטיין: 215 יום הוא כתב דוח מעמיק ומקיף.

דבי מילשטיין: הוא מגיש את ההמלצות והמסקנות לשר התמ"ת.

דבי מילשטיין: שר התמ"ת מעביר אותן מייד לשר האוצר כדי שיהיה מירב הזמן לשקול.

ניר ימין: אתם חייבים את ה-10 ימים האלה?

שירלי אביבי: אני מרשות המיסים.

שירלי אביבי: אנחנו מתנגדים ומבקשים שזה יישאר 40 יום.

שירלי אביבי: מספר מחלקות בתוך משרד האוצר שוקלות את העניין.

גלעד ארדן: נשאיר את זה 40.

גלעד ארדן: אנחנו עושים לרגע הפסקה.

גלעד ארדן: חבר הכנסת מיסז'ניקוב, יו"ר ועדת הכספים לשעבר הוא יו"ר השדולה לעסקים קטנים בכנסת והוא רוצה להגיד מספר מילים על יום העסקים הקטנים.

גלעד ארדן: ציינתי את זה בפתח הישיבה ואמרתי שבכוונה קבעתי את החוק הזה ואני רוצה שנספיק לסיים אותו היום.

גלעד ארדן: הוא מאפשר כלים להגן על עסקים בישראל ובכלל עסקים קטנים בפני יבוא.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה אדוני היושב ראש שהכנסת ליום האחרון שלך בוועדה נושא שקשור בעסקים קטנים.

סטס מיסז'ניקוב: אני מתרוצץ ב-5 הוועדות שמנהלות כעת ישיבות בנושא העסקים הקטנים והבינוניים.

סטס מיסז'ניקוב: לא אלאה אתכם כי באמצע של חוק חשוב.

סטס מיסז'ניקוב: עסקים קטנים ובינוניים זה מנוע צמיחה של מדינת ישראל.

סטס מיסז'ניקוב: מדינות נאורות בעולם הכירו בזה כבר הרבה זמן.

סטס מיסז'ניקוב: למשל, יפן, שהיא מדינה של קונגלומרטים וקונצרנים גדולים, ברגע שהתחילה האטה כלכלית אז הם התחילו להשקיע דווקא בעסקים קטנים ובינוניים והם לא טעו.

סטס מיסז'ניקוב: הכלכלה שלהם התחילה שוב להמריא.

סטס מיסז'ניקוב: אמנם יש להם בעיית נדל"ן ובעיית בניה אבל זה משהו אחר.

סטס מיסז'ניקוב: בניגוד אלינו, שיש לנו 24 מט"ים יש שם 3,600 וכולם מסובסדים וכולם עובדים וכולם מספקים תעסוקה לבתי עסק ולעסקים וליזמים.

סטס מיסז'ניקוב: אצלנו, לצערי, מדברים גבוה גבוה אבל עושים נמוך נמוך.

סטס מיסז'ניקוב: לוועדת הכלכלה, אדוני היושב ראש, יש תפקיד מאוד חשוב.

סטס מיסז'ניקוב: משרד התמ"ת, שאחראי על עסקים קטנים ובינוניים, נמצא תחת פיקוח של ועדת הכלכלה ולכן כל הנושא של רגולציה ונושא העסקים הקטנים נשאר בוועדת הכלכלה.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב ראש, אני יודע שבמהלך הקדנציה שלך עסקת בנושאים האלה ואני מודה לך על שקידמת נושאים שקשורים לעצמאים ולעסקים הקטנים, גם מבחינה רגולטורית וגם מבחינת הורדת חסמים.

סטס מיסז'ניקוב: היום אנחנו מקיימים כנס גדול באודיטוריום ואני מזמין אותך.

סטס מיסז'ניקוב: שם ייבחר גם העסק המצטיין של השנה.

סטס מיסז'ניקוב: השדולה, בראשותי, יחד עם הארגונים הכלכליים, בנתה תכנית עבודה לשנת 2008-2009, היא תכנית רוחבית וכוללת את כל הוועדות בכנסת.

סטס מיסז'ניקוב: אם אנחנו רוצים שהמדינה שלנו תצמח אז, כמו שאמרתי, זה אחד ממנועי הצמיחה הכי מרכזיים.

סטס מיסז'ניקוב: צריכים להתחיל לפרוט את התוכנית הזאת לחקיקות, לתקנות ולרגולציות ולמנף את הנושא הזה כמה שיותר גבוהה.

סטס מיסז'ניקוב: אני מודה לך שהתייחסת ליום הזה.

סטס מיסז'ניקוב: אבוא לפה גם ב-10:30 כדי לברך אותך.

גלעד ארדן: תודה, אני אמשיך להיות חבר פעיל בוועדה ואני אמשיך לסייע בקידום העסקים הקטנים.

גלעד ארדן: יש פה עוד חוקים שממתינים לקידום.

גלעד ארדן: לא לכולם הממשלה מסכימה אבל ננסה בכל אופן לקדם אותם.

גלעד ארדן: הוועדה, אחרי ששקלה, החליטה להשאיר את זה על 40 יום.

גלעד ארדן: יש עוד הערות

ניר ימין: רציתי לשאול את עו"ד מילשטיין לגבי אמצעי הגנה.

ניר ימין: מי יכול להיפגע מזה?

ניר ימין: אולי יבואנים או אולי צרכנים שבאופן פוטנציאלי יכלו להשיג מחיר יותר זול, אילולא ננקט אמצעי ההגנה הזה?

דבי מילשטיין: אני לא בטוחה שהייתי יכולה לומר מי יכול להינזק מזה אבל התוצאה היא שהיבוא עולה במחיר.

ניר ימין: מחיר השוק יהיה יותר גבוה?

דבי מילשטיין: נכון.

גלעד ארדן: אני מאשר את סעיף 3יג.

דבי מילשטיין: מקריאה את סעיף 3יד: "3יד (א) על אף הוראות סעיף 3יג, לא יחליט השר לנקוט אמצעי הגנה כאמור באותו סעיף לעניין טובין מיובאים שלגביהם ניתן צו קודם המטיל אמצעי הגנה, אלא אם כן חלפה ממועד פקיעתו של הצו הקודם תקופה השווה למחצית תקופת תוקפו או תקופה של שנתיים, לפי המאוחר מביניהן.

דבי מילשטיין: זה נלקח מסעיף 7.5 להסכם.

דבי מילשטיין: "(ב) על אף הוראות סעיף קטן (א) רשאי השר לנקוט אמצעי הגנה פעם נוספת לתקופה שלא תעלה על 180 ימים אף אם טרם חלפה התקופה הקבועה באותו סעיף קטן, ובלבד שהתקיימו שניים אלה: (1) חלפה שנה לפחות ממועד פקיעתו של הצו הקודם; (2) לא ננקטו אמצעי הגנה לגבי אותם טובין מיובאים יותר מפעמיים בחמש השנים שקדמו למועד ההחלטה לנקוט אמצעי הגנה פעם נוספת.

דבי מילשטיין: " זה נלקח מסעיף 7.8 להסכם.

גלעד ארדן: הערות?

גלעד ארדן: אני מאשר את סעיף 3יד.

דבי מילשטיין: מקריאה את סעיף 3טו: "3טו.

דבי מילשטיין: צו המטיל אמצעי הגנה כאמור בסעיף 3יב יהיה לתקופה של ארבע שנים מיום תחילתו, אלא אם כן נקבעה בצו תקופה קצרה יותר או שהתקופה קוצרה או הוארכה לפי הוראות סימן ו; במניין תקופת ארבע השנים כאמור תבוא בחשבון התקופה שבה היתה מופקדת ערובה זמנית לפי הוראות סעיף 3ח(ב).

דבי מילשטיין: " "3טז.

דבי מילשטיין: נקבעה בצו המטיל אמצעי הגנה תקופת תוקף העולה על שנה, תיקבע בצו הקלה באמצעי ההגנה המוטל בו, שתחול באופן הדרגתי במהלך תקופת תוקפו.

דבי מילשטיין: "3יז.

דבי מילשטיין: הוראות סעיף 32 כג יחולו, בשינויים המחויבים, לעניין ערובה זמנית המופקדת לגבי טובין שעליהם חל צו המטיל היטל הגנה כאמור בסעיף 3יג (ב)."

גלעד ארדן: תסבירי.

דבי מילשטיין: תוך כמה זמן יכול להיערך לאמצעים?

דבי מילשטיין: לפי ההסכם 4 שנים זה המקסימום שחייב להיות אבל בכל זאת צריך להיות "בילט אין" איזה הקלות הדרגתיות באמצעים עצמם.

דבי מילשטיין: כמו שאנחנו זוכרים, הרעיון הוא שיש הגנה, שבינתיים יש תכנית הסתגלות, שהענף היצרני המקומי הגישה יחד עם התלונה הזאת כדי להראות מה היא עושה כדי להיערך לתחרות.

דבי מילשטיין: לכן חשוב שגם בתוך ה-4 שנים, האמצעים הולכים ויורדים, ככל שהתעשייה גם מתייעלת ומסתגלת למצב החדש.

ניר ימין: האם יש מנגנון שעוקב אחר יישום התכנית שהוגשה לממונה?

ניר ימין: יש צו ל-4 שנים.

ניר ימין: אם אחרי שנתיים הוא רואה שהם לא עומדים בתכנית שלהם, הוא יכול לבטל את ההגנה?

דבי מילשטיין: כן.

דבי מילשטיין: כשנגיע לסימן ו', שזה בחינה מחדש, נראה שבעצם יש מנגנון חשוב לעקוב אחרי מה שקורה, גם מבחינת היבוא וגם מבחינת הענף היצרני המקומי.

ניר ימין: זה רק אם ניתן צו הגנה לתקופה העולה על 3 שנים.

דבי מילשטיין: הצדדים יכולים לבקש בקשה לבחון מחדש, גם אם זה לא תקופה העולה על 3 שנים.

ניר ימין: אבל הממונה מטעם עצמו יכול לעשות זאת רק אחרי 3 שנים?

ניר ימין: מיוזמתו הוא יכול לעשות את זה רק אחרי 3 שנים?

יערה למברגר: אם הוטל צו ל-5 שנים הוא יבחן מה תוקפו ולא יאוחר מהמועד של המחצית.

יערה למברגר: הוא מתחיל לבחון קודם לכן אבל התנאי הוא - - -

ניר ימין: השאלה שלי היא: אם, נניח, ניתן צו אמצעי הגנה לשנתיים, זה רק אם הגישו הצדדים המעוניינים בקשה, או שהוא יכול לבחון מחדש?

דבי מילשטיין: נכון.

ניר ימין: האם זאת לא תקופה ארוכה מידי?

דבי מילשטיין: נגיע לזה כשנדון על עיון מחדש.

גלעד ארדן: אני מאשר את סעיפים 3טו, 3טז ו-3יז.

דבי מילשטיין: מקריאה את סעיף 3יח.

דבי מילשטיין: אנחנו מציעים להוסיף את התוספת כסעיף קטן ב' והב' הקיים יהפוך לסעיף קטן ג'.

דבי מילשטיין: מקריאה את סעיף 3יט: "3יח(א) אלה אמצעי ההגנה שרשאי השר לנקוט בצו המטיל אמצעי הגנה: (1) היטל הגנה לפי סעיף 3יט; (2) מכסה להגבלת יבוא של טובין לפי סעיף 3כ )

דבי מילשטיין: בפרק זה - מכסת יבוא).

דבי מילשטיין: אמצעי הגנה יחול על סוג מסוים של טובין מיובאים שלגביהם חל גידול ביבוא כפי שנקבע בצו המטיל אמצעי הגנה, על טובין מיובאים מסוימים שלגביהם חל גידול כאמור או על יבוא של טובין מיובאים ממדינה מסוימת שלגביהם חל גידול כאמור.

דבי מילשטיין: " כאן אנחנו רוצים להוסיף סעיף קטן ב'.

דבי מילשטיין: לדעתנו ההוספה דרושה כדי לתחום את שיעור ההיקף של אמצעי ההגנה.

דבי מילשטיין: יש סעיף דומה בהיצף ומשום מה זה נשמט מההצעה.

דבי מילשטיין: הוא גם סעיף שמתבקש מההסכם עצמו.

דבי מילשטיין: אני אקריא את התוספת: "אמצעי ההגנה יהיה בשיעור הנדרש כדי למנוע את הנזק לענף יצרני מקומי וכדי לאפשר לענף היצרני המקומי להסתגל לתנאי תחרות עם הטובין המיובאים.

דבי מילשטיין: " זה בעצם העיקרון שעל בסיסו ינקטו אמצעי ההגנה.

דבי מילשטיין: לא כתוב באף מקום שאמצעי הגנה יהיו בעצם בהיקף ובשיעור כדי למנוע את הנזק.

דבי מילשטיין: יכול להיות שזה מובן מאליו אבל זה לא כתוב בריש גליי בחוק, וכדאי שזה ייכתב.

דבי מילשטיין: אנחנו מציעים להוסיף את התוספת כסעיף קטן ב', והב' הקיים יהפוך לסעיף קטן ג'.

גלעד ארדן: בסדר.

דבי מילשטיין: מקריאה את סעיף 3יט: "3יט(א) היטל הגנה יהיה בשיעור מערכם של הטובין המיובאים, בסכום קצוב או לפי חישוב אחר, ולתקופה שלא תעלה על התקופה הקבועה בסעיף 3טו, הכל כפי שיקבע השר בצו המטיל אמצעי הגנה.

דבי מילשטיין: (ב) הצו המטיל היטל הגנה יחול על הטובין כמפורט בו שישוחררו מפיקוח רשות המכס החל ביום תחילת הצו ובמהלך תוקפו.

דבי מילשטיין: (ג) על אף הוראות סעיף קטן (ב) היתה מופקדת ביום תחילת הצו ערובה זמנית כאמור בסעיף 3ח, יחול הצו גם על טובין ששוחררו מפיקוח רשות המכס לפני יום תחילתו של הצו אך לאחר הפקדת הערובה.

דבי מילשטיין: " - "3כ(א) מכסת יבוא תהיה בשיעור שיקבע השר בצו המטיל אמצעי הגנה, ואשר לא יפחת מהכמות הממוצעת של יבוא הטובין בשלוש השנים המייצגות האחרונות שקדמו למועד הטלת המכסה, כפי שקבע הממונה במסקנותיו כאמור בסעיף 3י)א( )

דבי מילשטיין: בסעיף זה - תקופה קודמת מייצגת); ואולם רשאי השר לקבוע בצו המטיל אמצעי הגנה, מכסת יבוא בשיעור הנמוך מהכמות הממוצעת כאמור, אם הדבר נדרש לאור מסקנות הממונה.

דבי מילשטיין: (ב) בצו המטיל מכסת יבוא ייקבע אופן החלוקה של מכסת היבוא בין מדינות היצוא של הטובין המיובאים; אופן החלוקה כאמור ייעשה לאחר שנעשה ניסיון להגיע להסכמה בעניין אופן החלוקה עם מדינות כאמור, שיש להן חלק משמעותי בהיקף היבוא של הטובין המיובאים, ואולם אם ניסיון להגיע להסכמה כאמור אינו מעשי, תחולק המכסה בין מדינות היצוא של הטובין המיובאים, ביחס לחלקן בהיקף היבוא של הטובין כאמור במשך תקופה קודמת מייצגת ובהתחשב בגורמים המשפיעים או העלולים להשפיע על היבוא של אותם טובין.

דבי מילשטיין: (ג) השר רשאי לקבוע בצו כאמור בסעיף קטן (ב) את אופן החלוקה של מכסות יבוא בין מדינות היצוא של הטובין המיובאים שלא בהתאם להוראות אותו סעיף קטן, אם סבר כי מן הראוי לעשות כן בשל קיומו של גידול חריג, בתקופה קודמת מייצגת, בהיקף היבוא של הטובין המיובאים ממדינת יצוא מסוימת ביחס לגידול בהיקף היבוא של הטובין המיובאים ממדינות יצוא אחרות, בהתאם למסקנות הממונה כאמור בסעיף 3י)א( ובלבד שהחלוקה כאמור תיעשה באופן הוגן, בנסיבות העניין, כלפי מדינות היצוא של הטובין המיובאים.

דבי מילשטיין: " כאן אנחנו רוצים להכניס תיקון.

דבי מילשטיין: בסעיף קטן א' אחרי המילים "שיקבע השר בצו המטיל אמצעי הגנה", להוסיף: "בהתייעצות עם שר האוצר".

ניר ימין: אפשר להסביר את סעיף 3כ?

דבי מילשטיין: כן.

דבי מילשטיין: זאת לא המצאה ישראלית.

דבי מילשטיין: סעיף 3כ זה בעצם התרגום של ההסכם הבינלאומי, שקובע בדיוק על סמך מה ייקבעו המכסות.

דבי מילשטיין: כמו שאמרנו בהתחלה, אמצעי הגנה יכול להיות בצורה של מכסות יבוא.

דבי מילשטיין: כשזה במכסות יבוא יש כללים מאוד מוגדרים איך תחולקנה המכסות בין המדינות.

ניר ימין: הוספת עכשיו "בהתייעצות עם שר האוצר".

ניר ימין: לא חשובה התייעצות עם שר החוץ לגבי החלוקה בין המדינות, או שזה לא נראה לכם רלוונטיים.

דבי מילשטיין: לא כי בעצם זה נושא של יחסי סחר שמשרד התמ"ת אחראי עליהם.

גלעד ארדן: כשיבוא היום, ובמדינה הנורמאלית שלנו למשרד החוץ תהיה הכשרה מספקת גם בתחומים הכלכליים, אז אפשר יהיה לאגד את הפעילות של התמ"ת בנושא הזה.

גלעד ארדן: כל עוד המצב כפי שהוא, אז המקצועיות בעניין הזה היא במשרד התמ"ת ולא במשרד החוץ.

דבי מילשטיין: אם אני לא טועה, שר החוץ לא מופיע בכלל בחוק הזה.

גלעד ארדן: אנחנו מאשרים את סעיפים 3יח, 3יט ו-3כ.

גלעד ארדן: בשינויים, כפי שהקריאה עורכת הדין מילשטיין, ובשינויים, כפי שהסכמנו עליהם.

דבי מילשטיין: "3כא.

דבי מילשטיין: נקבעה בצו המטיל אמצעי הגנה תקופת תוקף העולה על שלוש שנים - - -

גלעד ארדן: סליחה, עורכת הדין מילשטיין.

גלעד ארדן: אני מצטער, בשעה 10:30 יש ישיבה נוספת.

גלעד ארדן: צוות הוועדה צריך כמה דקות להכין את החדר.

גלעד ארדן: יש הצבעה על מינויו של היו"ר החדש.

גלעד ארדן: התוקף של החילופין הוא מה-18.8 ואני אשתדל לקבוע עד אז עוד ישיבה של 30 דקות כדי לסיים את הצעת החוק.

דבי מילשטיין: ואם אני אקרא מהר?

גלעד ארדן: יש פה הוראות שונות ואני לא יכול למנוע מאנשים את הזכות שלהם לשאול שאלות.

גלעד ארדן: צר לי, הישיבה נעולה.