ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 481, 2008-07-22 09:30

מיכאל מלכיאור: טוב, רבותיי אנחנו מקווים שהחוק הזה יעבור.

מיכאל מלכיאור: גם בניסוח, אף על פי שיש לחץ עצום.

יואל חסון: רגע, הכנתי את פרשת השבוע.

יואל חסון: עשיתי שיעורי בית.

מיכאל מלכיאור: רבותיי, אני מצטער קודם כל על האיחור אבל בישיבה הקודמת היינו חייבים לגמור את החוק וכך אנחנו גם חייבים היום, כך שנעבוד באינטנסיביות.

מיכאל מלכיאור: יחד עם זה, גוף בלי נשמה לא הולך.

מיכאל מלכיאור: אז בואו נתחיל עם דבר תורה של המציע של החוק, חבר הכנסת יואל חסון.

מיכאל מלכיאור: כבר קיבלת את המינוי הרשמי של ראש הקואליציה?

יואל חסון: בוודאי.

מיכאל מלכיאור: לא, אתמול ישבתי באיזו ישיבה וכולם התלבטו.

מיכאל מלכיאור: היה המיועד, הממלא מקום.

יואל חסון: סיעת קדימה אישרה אותי פה אחד.

מיכאל מלכיאור: אז אני רוצה לברך את ראש הקואליציה החדש.

מיכאל מלכיאור: היה לך יום לא קל אתמול, אבל מהיום יהיו לך ימים יותר קלים.

יואל חסון: אפשר רק לעלות.

מיכאל מלכיאור: כן.

מיכאל מלכיאור: אני גם מקווה שהקואליציה ברשותך תקבל החלטות נכונות ואז יהיה הרבה יותר קל.

מיכאל מלכיאור: אגב, זה לרוב היה כך בעבר.

מיכאל מלכיאור: זה חוק מאוד חשוב אז בואו נתחיל רק עם דבר תורה ואז נעבוד באינטנסיביות.

מיכאל מלכיאור: כל הערה שלא נחוצה היא מיותרת.

מיכאל מלכיאור: בבקשה.

יואל חסון: דנו מספיק בנושא, רק צריך להתקדם.

יואל חסון: טוב, נתחיל.

יואל חסון: פרשת "מטות" היא פרשת השבוע התשיעית בספר במדבר.

יואל חסון: היא מתחילה בפרק ל' פסוק ב' ומסתיימת בפרק ל"ב פסוק מ"ב.

יואל חסון: בדרך כלל, קוראים את פרשת "מטות" ביחד עם הפרשה שאחריה, פרשת "מסעי" ורק לעיתים נדירות – בשנים מעוברות – הן נפרדות.

יואל חסון: בפרשת מטות יש שלושה נושאים עיקריים.

מיכאל מלכיאור: הסיוט לבעלי הקורא, מטות, מסעי.

יואל חסון: מה?

יואל חסון: לא הבנתי?

מיכאל מלכיאור: בדרך כלל, כמו שאמרת, מטות ומסעי הן תמיד ביחד.

יואל חסון: כן.

מיכאל מלכיאור: ואז זה הופך להיות הכי ארוך בכל השנה וזה סיוט לכל בעל קורא שצריך ללמוד את שתי הפרשיות האלה ביחד בשבת אחת.

מיכאל מלכיאור: לפעמים שילמתי המון כסף בשביל לא לקרוא את הפרשיות האלו.

יואל חסון: כן.

יואל חסון: כמו שקורה בבתי הכנסת, בדרך כלל.

יואל חסון: הנושא הראשון הוא פרשת נדרים: פרשה הלכתית קצרה העוסקת בדיני נדרים והפרתם.

יואל חסון: הנושא השני הוא המלחמה עם מדיין: בתוך סיפור זה יש תיאור של עצם המלחמה, כעסו של משה רבנו על לקיחת השבויות, הנחיות אלעזר הכהן להכשרת כלי מדיין, חלוקת השלל והקדשת חלק ממנו לה'.

יואל חסון: הנושא האחרון הוא פרשת בני גד ובני ראובן:

יואל חסון: הצעת שני השבטים – ראובן וגד – לקבל את נחלתם בצד המזרחי של הירדן.

יואל חסון: למרות הסתייגות ראשונית, מקבל משה את בקשתם לאחר שהם מתחייבים להשתתף במלחמת כיבוש ארץ ישראל מידי עמי כנען.

יואל חסון: זה כמעט כמו שאני נותן טרומית בתנאי.

מיכאל מלכיאור: זה גם מושג משפטי, של התנאי הזה.

מיכאל מלכיאור: איך התנאי חייב להיות כפול משני הכיוונים, זה הפך להיות במשפט העברי מוסד משפטי מקובל.

מיכאל מלכיאור: אני לא יודע אם את מכירה את זה.

מירב ישראלי: לא, את זה לא.

יואל חסון: בחרתי להתייחס היום לפרשת נדרים: "וידבר משה אל ראשי המטות לבני ישראל לאמור: זה הדבר אשר ציווה ה'.

יואל חסון: איש כי ידור נדר לה' או השבע שבועה לאסור אסר על נפשו לא יחל דברו ככל היוצא מפיו יעשה".

יואל חסון: נדר הוא, למעשה, חיוב שאדם מטיל על עצמו מרצונו באמצעות דיבורו.

יואל חסון: הנדר מיוחד מכל המצוות שבתורה, בכך שהאדם הוא היוצר באופן אוטונומי את הציווי.

יואל חסון: התורה לא דורשת ממנו לנדור, הוא היוזם, הוא המעצב, את ההיקף ואת התנאים.

יואל חסון: לכן אין זה מפליא שהשפה הדתית נרתעת מהנדר.

יואל חסון: עולם ההלכה הצליח להטמיע יחס מורכב מאוד לנדרים.

יואל חסון: הלכות נדרים בשולחן ערוך פותחות בהתנגדות עיקשת לנדרים וחז"ל אמרו כי "הנודר כאילו בנה במה והמקיימו כאילו הקים עליה".

יואל חסון: במקרים נדירים מאוד התירו חכמים לאדם לידור, כמו בשעת צרה או בשעה שהוא מבקש לזרז את עצמו לקיים מצווה.

יואל חסון: עם זאת, יחס עוין זה לנדרים אין משמעותו שמותר לאדם שלא לקיים את נדריו.

יואל חסון: משעה שנדר אדם הוא חייב לקיים את נדרו, ונאמרו דברי חכמים חמורים ביותר על הנודר ואינו מקיים.

יואל חסון: התורה משלימה עיקרון זה בספר דברים, וקובעת כי מותר לו לאדם לא לידור וכלל לא יהיה בו חטא, אולם משעה שנדר "מוצא שפתיך תשמור ועשית".

יואל חסון: ישנם הרבה מצבים אשר בהם אדם מוצא את עצמו אסור על ידי נדר שהוא בעצמו אסר על עצמו.

יואל חסון: כידוע, זה יכול להיות בגלל שלא שם לב ואמר מה שאמר ועתה הוא כבול ללא מוצא.

יואל חסון: אבל זה יכול להיות כיוון שרצה לחזק את עצמו לדבר מה וחשש שרצונו לא יספיק לו כדי לעמוד באתגר – לכן החליט לבטא את זה בלשון נדר.

יואל חסון: בתקופה האחרונה, זכור לנו היטב כיצד נדרה קרנית גולדוסר, אלמנתו של אודי גולדוסר, להחזיר את אודי הביתה.

יואל חסון: קרנית קיימה את הנדר, ובשבוע שעבר אודי חזר הביתה לאחר שנתיים בשבי החיזבאללה.

יואל חסון: נחישותה של קרנית ודבקותה במטרה ללא מורא וללא סייג, מלמדים אותנו על כוחו של הנדר גם בעידן המודרני.

יואל חסון: דווקא בימים אלה נדמה כי בתרבות החיים הבסיסית שלנו פחתה מאוד חשיבות העמידה בדיבור היוצא מפיו של האדם.

יואל חסון: מקובל אצלנו כי מילים הן אופק אפשרויות ולא הוראות ביצוע.

יואל חסון: הפרת התחייבויות, לדוגמא, היא עניין שבשגרה, הנובע מאי-לקיחת המילים ברצינות ובכובד הראש שהן ראויות לו.

יואל חסון: חלק ניכר מתיקון פני החברה נעוץ גם בתרבות החיים הבסיסית שלנו.

יואל חסון: אדם העומד במילותיו הוא אדם המתייחס בכבוד נשגב להתחייבות, לדיוק, לזהירות ולרגישות.

יואל חסון: בכך הוא מאדיר את ייחודו של האדם בעל כושר הדיבור ומחזק את הנאמנות לכוחותיו.

יואל חסון: לכן, עלינו לשוב לתרבות חיים ערכית ומוסרית המקדשת את המילה הנאמרת ואת המחויבות העמוקה להגשימה.

יואל חסון: תודה רבה.

מיכאל מלכיאור: יפה מאוד.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

מיכאל מלכיאור: זה נכון גם לגבי משרד האוצר?

יואל חסון: אני מקווה.

יואל חסון: אפשר לעשות את חוק הנדר.

מיכאל מלכיאור: כן, אבל יקיימו אותו כמו כל שאר החוקים.

מיכאל מלכיאור: טוב, תודה.

מיכאל מלכיאור: זה באמת דבר חשוב.

מיכאל מלכיאור: יש מקרים שבהם עושים נדרים של שטות, שראוי להתיר אותם.

מיכאל מלכיאור: יש גם אפשרות כזאת.

מיכאל מלכיאור: קראנו רק לפני שבועיים את הסיפור של יפתח הגלעדי שנדר נדר שיצא מזה דבר שטות, שהיה צריך להקריב את בתו.

מיכאל מלכיאור: בגלל יהירותו הוא לא היה מוכן לעשות כדי להתיר את הנדר, אז עשה פשע חמור ביותר.

מיכאל מלכיאור: זה לקח מאוד חשוב.

מיכאל מלכיאור: השאלה אם אפשר לנדור נדר כשזה לא בכוחך להביא להגשמה של הנדר, זו השאלה.

יואל חסון: כמו מה שקרנית עשתה.

יואל חסון: אם אתה נדרת נדר וזה לא בידך, השאלה היא אם המאמץ נחשב לקיום הנדר או לא, שזו גם שאלה מעניינית.

יואל חסון: היא נורא התאמצה ועשתה ונגיד שזה לא היה קורה אז היא הפרה את הנדר?

יואל חסון: מתי הנדר מופר?

יואל חסון: יש פה דברים שהם – עדיף לא לנדור נדרים שאי אפשר לעמוד בהם.

מיכאל מלכיאור: כן.

מיכאל מלכיאור: אז בואו נעשה, אין הערות כלליות, נכון?

מיכאל מלכיאור: אפשר להתחיל לקרוא?

יואל חסון: לא, ממש לעבור לעבודה.

מיכאל מלכיאור: אוקי.

מיכאל מלכיאור: בואי.

מירב ישראלי: או.

מירב ישראלי: קי.

מירב ישראלי: הצעת חוק הרשות הישראלית לחילופי נוער וצעירים.

מיכאל מלכיאור: אם יש נקודה בדרך שמישהו רוצה להעלות ולחלוק אז אפשר לעצור.

מיכאל מלכיאור: אחרת אנחנו נקריא את זה ברצף מסחרר.

מיכאל מלכיאור: עברנו על זה ויש הסכמה.

יואל חסון: קדימה.

מירב ישראלי: "מטרה מטרת חוק זה להקים את הרשות הישראלית לחילופי נוער וצעירים, שתפעל לקידום קשרים בין לאומיים עם ארגונים וגופים דומים במדינות אחרות ולעידוד חילופי נוער וצעירים בין ישראל למדינות אחרות.

מירב ישראלי: הגדרות 2.

מירב ישראלי: בחוק זה- 'הוועדה' – ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

מירב ישראלי: 'הרשות' – הרשות הישראלית לחילופי נוער וצעירים שהוקמה לפי סעיף 3.

מירב ישראלי: 'השרים' – שר החינוך ושר החוץ.

מירב ישראלי: הקמת הרשות מוקמת בזאת הרשות הישראלית לחילופי נוער וצעירים.

מירב ישראלי: (א) הרשות תהיה תאגיד.

מירב ישראלי: (ב) הרשות תהיה גוף מבוקר כמשמעותו בחוק מבקר המדינה, התשי"ח-1958 (נוסח משולב).

מירב ישראלי: 5.

מירב ישראלי: (א) תפקידי הרשות- לעודד חילופים של משלחות נוער וצעירים בין ישראל למדינות אחרות.

מירב ישראלי: לנהל משא ומתן עם ארגונים וגופים מוסמכים דומים המופקדים על חילופי נוער וצעירים בעולם, ולחתום על מזכרי הבנה לשיתוף פעולה בתחום חילופי נוער וצעירים, בכפוף לאישור שר החוץ.

מירב ישראלי: לשמש כתובת לציבור הרחב בנושא פיתוח קשרים בין-לאומיים של נוער וצעירים ושל יחסי גומלין בתחום חילופי משלחות.

מירב ישראלי: להמליץ לשרים על קווים למדיניות הממשלה בעניין חילופי נוער וצעירים.

מירב ישראלי: לייעץ לארגונים ולגופים בישראל העוסקים בחילופי נוער וצעירים בכל הנוגע לפעילות כאמור.

מירב ישראלי: (ב) הרשות רשאית, במסגרת תקציבה המאושר, לסייע למי שידו אינה משגת להשתתף במשלחת לחילופי נוער וצעירים הנכללת בתכנית העבודה השנתית של הרשות, על פי אמות מידה שוויוניות שתקבע ותפרסם, ובלבד שלא התקבל סיוע אחר ממשרד ממשלתי או ממוסד ממוסדות המדינה להשתתפות כאמור.

מירב ישראלי: " כאן, במקור היה כתוב: מקור ממשלתי אחר, וכאשר ניסחנו את זה – זה הניסוח שפחות או יותר מקובל בחקיקה למקור ממשלתי.

מירב ישראלי: הועלתה פה שאלה על ידי שנית האם היעדר הכפילות הזאת הוא הכרחי.

מירב ישראלי: אולי תציגי את התהייה שלך, שנית.

שנית הראל: פשוט התלבטנו האם יכולה להיות סיטואציה שבה מי שידו אינה משגת מקבל גם מהרשות החדשה שתוקם וגם במקביל – כמובן פחות מהסכום של ההוצאה – גם במקביל יוכל לקבל מגורם נוסף, יכול להיות רשות מקומית.

שנית הראל: אני מבינה שהניסוח הנוכחי אינו מונע מרשות מקומית לתת סיוע.

מירב ישראלי: לא, זה רק מקור ממשלתי.

שנית הראל: זה רק מקור ממשלתי אחר.

שנית הראל: אבל אם זה לא מונע מרשות מקומית ועיקר הסיוע הנוסף באמת בא מהרשויות המקומיות אז נראה לי שהמצב הזה יהיה נדיר ולכן - - -

מיכאל מלכיאור: אז בסדר, אז אם זה בסדר, בוא נמשיך.

שנית הראל: בסדר.

מירב ישראלי: "המועצה לרשות תהיה מועצה של 11 חברים (בחוק זה – המועצה), שימנו השרים, ואלה חבריה: נציג משרד ראש הממשלה, לפי המלצת ראש הממשלה.

מירב ישראלי: נציג משרד החינוך, לפי המלצת שר החינוך.

מירב ישראלי: נציג משרד האוצר, לפי המלצת שר האוצר.

מירב ישראלי: נציג משרד החוץ, לפי המלצת שר החוץ.

מירב ישראלי: נציג משרד התיירות, לפי המלצת שר התיירות.

מירב ישראלי: נציג מועצת תנועות הנוער.

מירב ישראלי: נציג מרכז השלטון המקומי.

מירב ישראלי: נציג ארגון העובדים המייצג את המספר הגדול ביותר של עובדים במדינה.

מירב ישראלי: שלושה נציגי ציבור.

מירב ישראלי: "

מיכאל מלכיאור: אם את מקריאה בכל הישיבות – יש לנו פה מומחית להערות.

מירב ישראלי: אוקי.

מירב ישראלי: תעירו קצת הערות.

מיכאל מלכיאור: לא.

מיכאל מלכיאור: לא.

מירב ישראלי: זה בסדר.

מירב ישראלי: בינתיים זה בסדר.

מירב ישראלי: "יושב ראש המועצה 7.

מירב ישראלי: המועצה תמנה באישור השרים, את יושב ראש המועצה ואת ממלא מקומו מבין חבריה המנויים בסעיף 6 (9).

מירב ישראלי: " שזה נציגי הציבור.

מירב ישראלי: "תפקידי המועצה תפקידי המועצה- לקבוע את מדיניות הרשות ולהתוות את קווי פעולתה.

מירב ישראלי: לאשר את תקציב הרשות ואת תכנית העבודה השנתית שלה שהוכנו על ידי המנהל.

מירב ישראלי: לעקוב אחר יישום מדיניות הרשות, לפקח על ביצוע קווי הפעולה שלה ולקבל דוחות על פעילותה מהמנהל.

מירב ישראלי: לדון בדוחות שהמבקר הפנימי של הרשות יגיש לה ולקבוע מסקנות.

מירב ישראלי: " כאן, דרך אגב, בדיוק, הייתה הערה בישיבה הקודמת.

מיכאל מלכיאור: כן.

דוד רונן: סליחה רגע – בסעיף 6(9) קטן כתוב שלושה נציגי ציבור, מי ימנה את שלושת נציגי הציבור?

דוד רונן: איזה שר?

מירב ישראלי: שני השרים ממנים.

מירב ישראלי: זה הכול ברישא.

מירב ישראלי: 6 רישא: "לרשות תהיה מועצה - - - שימנו השרים", ואז 1,2,3,4.

מירב ישראלי: כל המועצה ממונה על ידי שני השרים.

מירב ישראלי: (5) לאשר את הדוח השנתי שהכין המנהל ולהגישו לשרים, כאמור בסעיף 22. 9.

מירב ישראלי: (א) המועצה תתכנס לפחות ארבע פעמים בשנה, וכן לפי דרישה של לפחות מחצית מחבריה.

מירב ישראלי: (ב) יושב ראש המועצה ינהל את ישיבותיה, הוא יזמן את ישיבות המועצה ויקבע את מועדן, מקומן וסדר יומן.

מירב ישראלי: (ג) המועצה תקבע את סדרי עבודתה ככל שלא נקבעו בחוק זה או לפיו, לרבות לעניין סדרי העבודה של ועדותיה, אופן ניהול ישיבותיה ובכלל זה הנושאים שיועלו על סדר יומה לבקשת חבריה, מניין החברים הנדרש להחלטותיה ודרכי שיתוף הפעולה עם ארגונים וגופים בישראל העוסקים בחילופי נוער וצעירים.

מירב ישראלי: תקופת כהונה חבר המועצה יתמנה לתקופה של ארבע שנים, וניתן לשוב ולמנותו לתקופות כהונה נוספות.

מירב ישראלי: פקיעת כהונה והעברה מכהונה (א) חבר המועצה יחדל לכהן לפני תום תקופת כהונתו באחת מאלה.

מירב ישראלי: התפטר במסירת כתב התפטרות לשרים.

מירב ישראלי: הורשע בעבירה אשר מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לכהן כחבר המועצה.

מירב ישראלי: חדל להיות עובד המשרד הממשלתי או עובד או חבר בגוף שהוא מייצג במועצה.

מירב ישראלי: לגבי נציג הציבור – אם נתמנה להיות עובד המדינה או עובד או חבר בגוף אחר המיוצג במועצה.

מירב ישראלי: נתקיימו נסיבות אחרות, אשר לדעת השרים פוסלות אדם מהיות חבר המועצה.

מירב ישראלי: (ב) השר רשאי להעביר חבר מועצה מכהונתו לפני תום תקופת כהונתו אם נבצר ממנו דרך קבע למלא את תפקידו.

מירב ישראלי: " יש פה הוראות לגבי פקיעה והעברה מכהונה.

מירב ישראלי: חסרה ההוראה שיש בחוקים הפליליים.

מירב ישראלי: עכשיו היה לנו את זה גם בחוק הקודם, השעיה במקרה של הגשת כתב אישום.

מירב ישראלי: אז אפשר לאמץ.

מיכאל מלכיאור: אפשר לאמץ.

מירב ישראלי: כן, בסדר.

מירב ישראלי: "תוקף פעולות קיום המועצה, סמכויותיה, תוקף החלטותיה ופעולותיה לא ייפגעו מחמת שנתפנה מקומו של חבר בה או מחמת ליקוי במינויו או בהמשך כהונתו, ובלבד שרוב חברי המועצה מכהנים כדין.

מירב ישראלי: המנהל הכללי של הרשות (א) המועצה, באישור השרים, תמנה מנהל כללי לרשות לאחר שקיימה הליך לאיתור מועמדים (בחוק זה- המנהל).

מירב ישראלי: (ב) המנהל ימונה לתקופה של חמש שנים, וניתן לשוב ולמנותו כאמור בסעיף קטן (א) לתקופת כהונה אחת נוספת.

מירב ישראלי: (ג) המועצה תקבע באישור השרים ושר האוצר ובכפוף לכל דין, את שכרו ואת תנאי העסקתו של המנהל.

מירב ישראלי: תפקידי המנהל – (1) ניהול הרשות ויישום החלטות המועצה.

מירב ישראלי: הכנת תכנית העבודה השנתית והתקציב השנתי והבאתם לאישור המועצה.

מירב ישראלי: דיווח למועצה על פעילויות הרשות.

מירב ישראלי: הכנת דוח שנתי לשרים על פעילויות הרשות והבאתו לאישור המועצה.

מירב ישראלי: פקיעת כהונת המנהל והשעייתו (א) המנהל יחדל לכהן לפני תום תקופת כהונתו באחת מאלה: התפטר במסירת כתה התפטרות לשרים וליושב ראש המועצה.

מירב ישראלי: הורשע בעבירה אשר מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לכהן כמנהל.

מירב ישראלי: (ב) הוגש כתב אישום נגד המנהל בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לכהן כמנהל, רשאים השרים להשעותו מכהונתו עד למתן פסק דין סופי בעניינו, וימונה לו ממלא מקום לתקופת ההשעיה לפי הוראות סעיף 13(א).

מירב ישראלי: לא יושעה המנהל אלא לאחר שניתנה לו הזדמנות לטעון את טענותיו לעניין זה.

מירב ישראלי: העברה מכהונה המועצה רשאית להעביר את המנהל מכהונתו לפני תום תקופת כהונתו בשל אחת מאלה: נבצר ממנו, דרך קבע, למלא את תפקידו.

מירב ישראלי: המועצה החליטה על הפסקת כהונתו ברוב של שני שלישים לפחות מכלל חבריה המכהנים כדין, לאחר שניתנה לו הזדמנות לטעון את טענותיו.

מירב ישראלי: מבקר פנימי המועצה תמנה לרשות מבקר פנימי, והוא יפעל בהתאם להוראות חוק הביקורת הפנימית.

מירב ישראלי: המבקר הפנימי יגיש למועצה ולמנהל, בכל שנה, דוח על ממצאיו.

מירב ישראלי: ניגוד עניינים (א) לא יתמנה ולא יכהן כחבר המועצה או כמנהל מי שעלול להימצא, במישרין או בעקיפין, במצב של ניגוד עניינים בין תפקידו כאמור לבין עניין אישי שלו או לבין תפקיד אחר שלו.

מירב ישראלי: (ב) חבר המועצה, המנהל או עובד הרשות (בסעיף זה – חבר) יימנע מהשתתפות בדיון ומהצבעה בישיבות, אם הנושא הנדון עלול לגרום לו להימצא, במישרין או בעקיפין, במצב של ניגוד עניינים בין תפקידו לבין עניין אישי שלו או לבין תפקיד אחר שלו.

מירב ישראלי: חבר לא יטפל במסגרת תפקידו בנושא העלול לגרום לו להימצא במצב כאמור גם מחוץ לישיבות.

מירב ישראלי: (ג) התברר לחבר כי נושא הנדון או המטופל על ידו עלול לגורם לו להימצא במצב של ניגוד עניינים כאמור בסעיפים קטנים (א) או (ב), יודיע על כך ליושב ראש המועצה או למנהל, לפי העניין.

מירב ישראלי: (ד) לעניין סעיף זה, אחת היא אם מילוי התפקיד האחר הוא בתמורה או שלא בתמורה.

מירב ישראלי: (ה) בסעיף זה- 'עניין אישי' – לרבות עניין אישי של קרובו או עניין של גוף שחבר או קרובו מנהלים או עובדים אחרים בו, או עניין של גוף שיש לכל אחד מהם חלק בהון המניות שלו, בזכות לקבל רווחים, בזכות למנות מנהל או בזכות ההצבעה.

מירב ישראלי: 'קרוב' - בן זוג, הורה, ילד, אח או אחות או אדם אחר הסמוך על שולחנו של החבר.

מירב ישראלי: " פה אתם לא רציתם להוסיף בן זוג של כל אחד מהם, רוני?

מירב ישראלי: בדרך כלל מבקשים את זה.

רוני טלמור: בן זוג.

מירב ישראלי: לא, בן זוג של כל אחד מאלה.

רוני טלמור: אין לי התנגדות.

מיכאל מלכיאור: בסדר, שיהיה כזה.

מירב ישראלי: זו פשוט הערה שקיבלתי על החוק הקודם.

מירב ישראלי: הועלתה שאלה שצריך ללבן אותה עם הנציגים.

מירב ישראלי: האם יש גופים שיש להם ניגוד עניינים – השאלה עלתה בישיבה הקודמת ואמרנו שאין כל כך ניגוד עניינים מובנה.

מירב ישראלי: כי כאן יש גופים שבעצם מוציאים משלחות, כמו רשות מקומית.

יואל חסון: באיזה סעיף את מדברת?

מיכאל מלכיאור: 19.

מירב ישראלי: בין חברי המועצה - - -

מיכאל מלכיאור: על המימון.

מירב ישראלי: האם, למשל, נציג מועצת תנועות הנוער או נציג ההסתדרות, לפחות נציג המרכז לשלטון המקומי – כי זה יותר המרכז - - -

מיכאל מלכיאור: סליחה, זה 18.

מירב ישראלי: כן, אז האם נציג, למשל, של תנועות הנוער או נציג ההסתדרות יש להם איזה סוג של ניגוד עניינים שהוא מובנה?

מירב ישראלי: אני לא בטוחה.

יואל חסון: למה?

יואל חסון: באיזה מובן?

מירב ישראלי: במובן שהם עצמם מוציאים משלחות וההחלטות של המועצה משליכות עליהם באופן אישי, במירכאות, כשהם מוציאים משלחות.

מירב ישראלי: לכן, לכאורה יש פה איזו התנגשות עם התפקיד שלהם.

יואל חסון: גם משרדים ממשלתיים מוציאים משלחות.

מירב ישראלי: לפי מה שהבנתי פחות.

שנית הראל: שימי לב שזה נציג מועצת תנועות הנוער.

מיכאל מלכיאור: כן, בבקשה.

מירב ישראלי: העלינו את השאלה הזאת, פשוט, אז אני רוצה ללבן אותה.

יואל חסון: לדעתי, אין פה ניגוד אינטרסים משמעותי.

רוני טלמור: התלבטנו לגבי השאלה הזאת.

רוני טלמור: בתאגידים ציבוריים, כמו בחברות, אנחנו באופן כללי חושבים שחובת האמון של החברים צריכה להיות מפנית כלפי התאגיד, כלפי החברה.

רוני טלמור: לכן הסדר שמאפשר להם לשקול שיקולים אחרים על פני טובת החברה ובעצם להיות בניגוד עניינים במובן הזה, הוא הסדר שהוא מאוד חריג.

רוני טלמור: לא שמעתי על איזשהו נימוק ספציפי שמסדיר הסדר כזה, מצד אחד.

רוני טלמור: מצד שני, אני חושבת שכן נכון להחיל את הדינים הכלליים שמאפשרים, שמחייבים להימנע מלדון כשיש ניגוד עניינים ספציפי אבל קובעים – יש הלכה מפורשת שקובעת שעצם זה שאתה משויך לאיזושהי קבוצה – מדובר באותו הקשר בחברות בקיבוץ.

רוני טלמור: עצם זה שאתה חבר קיבוץ לא יוצר לך ניגוד עניינים לגבי כלל המגזר הקיבוצי, אלא רק לגבי אינטרסים של הקיבוץ שאתה חבר בו.

רוני טלמור: אני מאמינה שהייעוץ המשפטי של המועצה יידע להתמודד ולומר באיזה מקרים ניתן לדון ובאיזה לא.

מיכאל מלכיאור: אז להשאיר את הוראת החוק כמוש היא עכשיו?

רוני טלמור: כן.

מירב ישראלי: בסדר גמור.

מירב ישראלי: "מימון פעולות פעילות הרשות תמומן, בכפוף להוראות סעיף 20, מתקציב המדינה ומתרומות ומהכנסות שיהיו לרשות, כפי שדרוש להוצאות קיומה, החזקתה וניהול מכלול פעילויותיה.

מירב ישראלי: " כאן גם את הנושא של ההכנסה?

מיכאל מלכיאור: כן, כן.

מירב ישראלי: אז גם שם לא עושים תיקונים.

מירב ישראלי: "תקציב המועצה תאשר את התקציב השנתי של הרשות ותגישו לשרים לשם אישורם.

מירב ישראלי: התקציב טעון אישור שר האוצר.

מירב ישראלי: גמול והחזר הוצאות חבר המועצה לא יהיה זכאי לשכר או לגמול בעד חברותו במועצה, אך יהיה זכאי להחזר הוצאות שהוציא לצורך מילוי תפקידו, ובלבד שאינו זכאי לקבל ממקור אחר החזר הוצאות.

מירב ישראלי: השרים, בהסכמת שר האוצר, יקבעו כללים ותנאים שלפיהם ישולם החזר הוצאות כאמור ואת שיעוריו.

מירב ישראלי: הגשת דוח שנתי הרשות תגיש לשרים דוח שנתי, שאישרה המועצה, על פעילותה.

מירב ישראלי: ביצוע השרים ממונים על ביצוע חוק זה.

מירב ישראלי: תחילה (א) תחילתו של חוק זה, למעט סעיף 6, ביום פרסום הודעה כאמור בסעיף קטן (ב) (להלן – יום התחילה).

מירב ישראלי: (ב) אישר רשם העמותות את סיום הליכי הפירוק מרצון של עמותת 'המועצה הציבורית לחילופי נוער וצעירים ע.ר' (להלן – העמותה), לאחר שקיבל לידיו את הדין וחשבון על הפירוק ואת אישורו בידי האסיפה הכללית של העמותה לפי סעיף 47(ב) לחוק העמותות, התש"ם-1980, יפרסם על כך הודעה ברשומות.

מירב ישראלי: (ג) עד יום התחילה ימנו השרים את המועצה לפי הוראות סעיף 6.

מירב ישראלי: כאן אמרנו שצריך להשלים את הנושא של הוראות המעבר בין העמותה לתאגיד.

יואל חסון: שנייה, לפני זה, יום התחולה, לא הבנתי, מתי הוא?

מירב ישראלי: בעיקרון, רשם העמותות ברגע שהוא רואה שהסתיימו הליכי הפירוק מרצון של העמותה, העמותה התפרקה מבחינתנו, הוא נותן על זה אישור ומפרסם את זה ברשומות.

מירב ישראלי: ביום שהוא מפרסם ברשומות תחילת החוק.

יואל חסון: כמה זמן לוקחת נעילת עמותה?

מיכאל מלכיאור: נדבר עכשיו על – זו בדיוק הוראת המעבר, שאישרנו את זה בפעם הקודמת.

יואל חסון: אז יש לי כמה הערות אם אפשר, אדוני היושב ראש.

מיכאל מלכיאור: כן, בבקשה.

יואל חסון: קודם כל, כל הסעיפים הקודמים – אין הערות ואנחנו עוסקים רק בסעיפים הסופיים האלה פה.

יואל חסון: אני חושב שהמגמה צריכה להיות כאן שאנחנו מקימים את התאגיד, ותוך כדי זה נסגרת העמותה.

יואל חסון: לא מחכים לזה שהעמותה תיסגר.

יואל חסון: זה תהליך שיכול לקחת תקופה ארוכה – אני לא יודע כמה זמן זה יכול לקחת.

יואל חסון: ואנחנו צריכים להקים את התאגיד וליצור פה מנגנון שתוך כדי זה אנחנו מחכים לעניין הזה, שתפסק פעילותה של העמותה.

יואל חסון: מצד שני, יש גם את העניין של העובדים.

יואל חסון: אני יודע שיש כאן איזשהו נוסח שהוצע, מבחינתנו הנושא הזה הוא מרכזי.

יואל חסון: תראה, העובדים של העמותה הם אלה שהצילו את העמותה הזאת.

יואל חסון: צריך להגיד את זה בצורה הכי ברורה וגם בפרוטוקול כאן, למען ההיסטוריה.

יואל חסון: הם אלה שהצילו את העמותה הזאת, ובלעדי המחויבות שלהם- - -

מיכאל מלכיאור: לא מדובר פה על 50 עובדים.

יואל חסון: שני עובדים,

יואל חסון: בסך הכול שני עובדים.

קריאה: עובדות.

יואל חסון: עובדות.

מיכאל מלכיאור: אפשר להדגיש את זה.

יואל חסון: אפשר לתקן, אלה שתי עובדות.

יואל חסון: מסורות, שעבדו בתנאים מאוד קשים, ובזכות הנחישות שלהן הצילו – לדעתי – הצילו את כבודה של מדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: בסדר.

יואל חסון: לא, זה חשוב להיסטוריה.

מיכאל מלכיאור: אבל אמרת את זה – וזה חשוב מאוד להגיד את זה.

יואל חסון: אנחנו מדברים על אריאלה ועל אילונה.

יואל חסון: אני חושב שהדבר הזה הוא ברור.

יואל חסון: הבנתי שיש כאן איזושהי הצעה שתאפשר את המעבר של העובדות באופן אוטומטי – אגב, זה גם חשוב לארגון מבחינת זיכרון ארגוני וכדומה.

יואל חסון: הן עובדות פנימה, שמצד שני הן לא עוברות עם הזכויות אלא מסיימות את הזכויות שלהן שם.

יואל חסון: יש פה משפטנים שיגידו את הניסוח, צריך ללכת על הכיוון הזה.

יואל חסון: אלה שני הכיוונים שאני הולך בהם.

יואל חסון: מבחינתי, החוק הזה לא יכול להיות אם הוא לא מכניס את העובדים פנימה.

יואל חסון: אני גמיש לגבי הניסוחים, אני לא רוצה ליצור פה תקדימים יוצאי דופן, אבל לא יכול להיות בלי להכניס אותן.

מיכאל מלכיאור: אוקי.

מיכאל מלכיאור: בואו נשמע מה המשפטנים פה מציעים.

מיכאל מלכיאור: יש לנו פה משפטנים שעסקו בסוגיה או רק השארתם את הכול לנו לישיבה פה?

ירון קטן: כן.

מיכאל מלכיאור: בבקשה.

ירון קטן: ירון קטן, מאגף השכר בהסכמי עבודה של משרד האוצר.

ירון קטן: קודם אני אקדים שאנחנו באמת מסכימים ומבינים את המחויבות של חבר הכנסת חסון - - -

מיכאל מלכיאור: הרב הלפרט, רגע, רצית להגיד משהו?

שמואל הלפרט: כן.

מיכאל מלכיאור: אז תגיד בינתיים.

שמואל הלפרט: אני רוצה להתייחס באופן כללי לכל הנושא הזה של חילופי נוער.

שמואל הלפרט: לצערנו הרב מתפרסמות ידיעות על התנהגות בלתי הולמת, בלשון המעטה, של משלחות נוער בחוץ לארץ, על התנהגות של הוללות ופריצות, שלצערנו הרב גורמים נזק רב למדינת ישראל.

שמואל הלפרט: יש מקרים שמכשילים בני נוער עם אוכל לא כשר ולא אומרים להם שזה לא כשר.

שמואל הלפרט: היו כמה דיונים בנושא הזה, לא יודע אם זה הוסדר או לא.

שמואל הלפרט: בכל אופן, אני מציע להכניס בחוק הזה נורמות של התנהגות בעת חילופי נוער בחוץ לארץ שיביאו כבוד ולא את ההפך מזה.

מיכאל מלכיאור: הרב הלפרט, אני רק רוצה להגיד לך, לא היית פה בדיונים על החוק הספציפי הזה, אנחנו לא מדברים פה על בני נוער צעירים של משלחות שיוצאות ועליהם אתה בצדק מדבר.

שמואל הלפרט: בסדר, חילופי נוער.

מיכאל מלכיאור: כן, זה נקרא חילופי נוער.

מיכאל מלכיאור: אבל מדובר פה על חילופים של סוג של פעילות וחילופים שלפחות ככל הידוע לי, ואני די עוקב במשך שנים אחרי הפעילות הזאת, זה לא נוגע.

מיכאל מלכיאור: אתה מדבר יותר על משלחות שיוצאות מטעם משרד החינוך או בתי ספר שיוצאים לפולין או דברים אחרים.

שמואל הלפרט: מצעד החיים.

מיכאל מלכיאור: זה לא הסוג הזה.

מיכאל מלכיאור: זה פה חילופים שיוצאים למטרות מסוימות.

מיכאל מלכיאור: לפחות ככל הידוע לי, אין בכלל בעיות מהסוג הזה במשלחות.

שמואל הלפרט: צריך להתנהג בצורה הולמת.

מיכאל מלכיאור: בוודאי צריכים, כל אחד צריך להתנהג בצורה הולמת.

מיכאל מלכיאור: אבל פה מדובר או על תנועות נוער או על הצעירים של ההסתדרות, זה לא – זה צעירים הרבה יותר מבוגרים, ומדובר על תנועות נוער, שזה בדרך כלל המיטב של הנוער שלנו שיוצא.

מיכאל מלכיאור: לכן, בהקשר הזה הקפדתי מאד בנושא הזה של פולין ועל כל מיני דברים פה.

מיכאל מלכיאור: לצערי, זה לא דבר שמוסדר.

יואל חסון: אני חושב שבכל שנות קיומה של המועצה הזאת, אני לא חושב שפעם אחת הייתה התנהגות לא הולמת של אחת מהמשלחות או משהו כזה.

מיכאל מלכיאור: לפחות לא מה שידוע.

יואל חסון: לא מה שידוע.

מיכאל מלכיאור: לכן בהקשר של החוק הזה אני חושב שזה מיותר.

מיכאל מלכיאור: כן, בבקשה, נציג האוצר.

ירון קטן: אני חוזר, אני מאגף השכר בהסכמי עבודה במשרד האוצר.

ירון קטן: הקדמתי שאנחנו מבינים את המחויבות של מציע החוק כלפי העובדות הקיימות, אבל יש דרכים שונות לשמור על הזכויות שלהן לאו דווקא בחקיקה.

ירון קטן: קודם אני רוצה להגיד למה החקיקה קצת יותר בעיתית.

ירון קטן: אל"ף, ברגע שקובעים בחוק העברת עובדים, זה לא מאפשר שיקול דעת, לא לתאגיד החדש שיקום ולא לעובדים הקיימים.

ירון קטן: זה גם לא מאפשר פיקוח ראוי של שר האוצר, הממונה על השכר, על תנאי העבודה הקיימים שקמים להם, כי אי אפשר לפגוע בתנאים שכבר יש להם.

ירון קטן: זה פותח פתח להסדרים אחרים ובעיתיים בעמותות וגופים.

מיכאל מלכיאור: אז איך אתה רוצים להציע, בכל זאת?

ירון קטן: אני תומך דווקא בהצעה שחבר הכנסת חסון הציע, הצעתי את זה גם במשרד המשפטים, שהתאגיד יוקם עוד לפני שמתפרקת העמותה ואז יש לו סמכות ליצור חוזים והסכמים עם העובדות הקיימות, עוד לפני שמתפרקת העמותה.

ירון קטן: ואז יש רציפות זכויות בין העבודה שלהם בעמותה לבין העבודה בתאגיד.

ירון קטן: במקביל, העמותה מתפרקת מתי שהיא תתפרק.

ירון קטן: וכך אנחנו לא יוצרים הסדר בחוק, ומאפשרים לתאגיד לקבל אותן על פי אותם תנאי עבודה.

מיכאל מלכיאור: אני לא בטוח שזה לגמרי מה שחבר הכנסת יואל חסון הציע, אבל זה חלק ממה שהוא הציע.

ירון קטן: הדבר הזה אפשרי.

יואל חסון: באמת זה חלק מסוים.

מיכאל מלכיאור: כן.

יואל חסון: אבל, זו התקדמות.

מיכאל מלכיאור: החלק הזה יכול להבטיח ההפך, אבל בסדר.

ירון קטן: אני רוצה להוסיף שזה אפשרי כי גם סעיף החוק שקבע את סעיף התחולה, מסייג שזה חוץ מסעיף 6 לגבי הקמת המועצה.

ירון קטן: אז כמו שאפשר להקים את המועצה לפני שסוגרים את העמותה, אפשר גם להקים את התאגיד.

מירב ישראלי: המועצה זה לצורך הפעלת החוק.

ירון קטן: אבל כשאני דיברתי עם נציגת רשם העמותות, אפשר – תיאורטית, אני מניח שזה לא נעשה – אפשר להקים את התאגיד שיהיה כשר לחתום על חוזים עוד לפני שהפעילות של העמותה עוברת אליו עם סיום פירוק העמותה.

ירון קטן: וכך לדאוג לזכויות העובדות דרך החוזים ולא דרך החקיקה.

ירון קטן: שכאמור, יוצרת לנו בעיות, במיוחד בסיטואציה התקדימית הזאת.

יואל חסון: בוא תתאר לי במילים פשוטות: ברגע שמוקם התאגיד, איך תקלוט את העובדות?

יואל חסון: מה התהליכים שתעשה כדי לקלוט?

יואל חסון: אתה מהשכר, נכון?

ירון קטן: כן.

יואל חסון: תסביר לי איך אתה תנחה את התאגיד לקלוט את שתי העובדות האלה.

ירון קטן: כמו כל תאגיד.

יואל חסון: תסביר לי, אני רוצה להבין ביום יום איך זה יהיה.

ירון קטן: אפשר לפנות אל העובדות.

יואל חסון: כן.

ירון קטן: ולהציע להן - - -

יואל חסון: שלב ראשון אתה תפנה לעובדות הספציפיות האלה?

ירון קטן: אני מניח, אני לא מכיר את הכללים הספציפיים שבהם התאגידים פועלים, אבל הדבר הזה קיים.

יואל חסון: תסביר לי, איך אני מוודא שהם – תסביר לי איך זה יהיה, אתה תפנה אליהן ומה יקרה בשלב הבא?

ירון קטן: ובשלב הבא אפשר לחתום אתן על הסכמים ש-או מרגע תחילת פעולת התאגיד או מרגע סיום פירוק העמותה – אחד מהשניים – הן עוברות לעבוד בתוך התאגיד.

ירון קטן: הפרטים מבחינתנו הם פחות חשובים, אבל יהיה רצף העסקה, ישמרו כל הזכויות שלהן.

ירון קטן: כמו בכל רצף העסקה בחילופי מעבידים.

מיכאל מלכיאור: להפך.

מיכאל מלכיאור: לדעתי, זה שאתה ממשיך להפעיל את העמותה, מתי שאתה מקים את התאגיד, זה דווקא יותר פוגע בסיכוי של העובדות.

מיכאל מלכיאור: כי אם אתה מתנה את תחילת העבודה של התאגיד בסיום הפעילות של העמותה, ואז מעביר בצורה שאתה סוגר מוסד אחד ופותח מוסד אחר, אז העובדות עוברות.

מיכאל מלכיאור: אז הן עוברות, אחרת הן ימשיכו לעבוד בעמותה.

מיכאל מלכיאור: ובינתיים, התאגיד יתחיל לעבוד ואז באמת יכולות להיפגע הזכויות שלהן.

מירב ישראלי: הכפילות בפעילות היא מאד בעייתית פה.

מירב ישראלי: זה יכול ליצור הרבה מאוד בעיות.

מירב ישראלי: צריך שתהיה העברה מסודרת של הדברים.

מיכאל מלכיאור: ממש ההפך הוא נכון אם אתה רוצה להכריח - זה גם לא דבר בריא.

מיכאל מלכיאור: זה בריא שנגמור פרק אחד ולהתחיל פרק חדש.

מיכאל מלכיאור: כן, בבקשה.

רוני טלמור: כמה הערות לעניין הזה.

רוני טלמור: אני קודם כל רוצה להקדים ולומר שמה שעומד ביסוד של ההערה של האוצר, עומד ביסוד הערה עקרונית שהייתה לנו בתחילת הדרך ובינתיים נסוגנו ממנה.

רוני טלמור: יש כאן בעצם הסדר תקדימי שאנחנו לוקחים גוף שחי בעולם הפרטי ומעבירים אותו לעולם הציבורי.

מיכאל מלכיאור: כן.

רוני טלמור: זה משהו שבשנים האחרונות לפחות, אני חושבת שסדר גודל של די הרבה שנים אחרונות, זה לא נעשה וזה לא כל כך מקובל.

רוני טלמור: זה מעורר כל מיני קשיים אבל בסופו של דבר ויתרנו על העניין הזה והנוסח שיש כאן הוא כן להקים את התאגיד.

רוני טלמור: קיבלתי הסברים מהמועצה שיש בסך הכל שתי עובדות, בלי איזה ועד גדול עם קשרים וכולי.

רוני טלמור: שתי העובדות האלה מקבלות - - -

מיכאל מלכיאור: יש פה את נציג ההסתדרות.

רוני טלמור: מסיבה אחת אני חושבת.

רוני טלמור: שתי העובדות האלה – עד כמה שהסבירו לי, אני מקווה שלא הטעו אותי – מקבלות שכר ותנאי שכר שהם דומים למה שמקבלים בשירות המדינה, לא מדובר פה בתנאי שכר חריגים או שערורייתיים.

רוני טלמור: אם זה נכון זה אמור להקל וגם לצמצם את התקדים שאנחנו יוצרים כאן.

מיכאל מלכיאור: ולכן את מציעה?

רוני טלמור: ומעבר לזה אני חושבת, שכמו שאדוני אמר וגם מטעמים נוספים למה שאדוני אמר, יש חשיבות רבה לכך שהעמותה לא תמשיך להיות קיימת ברגע שהתאגיד קם לתחייה.

רוני טלמור: אני חושבת שהסדר סטטוטורי להעברה של העובדים על זכיותיהם אמנם פוגע במידה מסוימת בשיקול הדעת שלהם לגבי המשך העסקה, אבל יש פה שתי עובדות ושתיהן רוצות להמשיך לעבוד גם כשיהיה תאגיד – אין פה הרבה ספק לגבי הרצון.

רוני טלמור: ומאידך, אם נעשה פיתרון אחר, כמו איזשהו פתח להתקשרות חוזית, אז תנאי ההעסקה האחרים שלהם עלולים להיות תנאי המקסימום שמהם יהיה משא ומתן כתנאי לחתימה.

רוני טלמור: אני חושבת שחבל לפגוע.

מיכאל מלכיאור: ולכן – איך אנחנו - - -?

רוני טלמור: יש הצעה שניסחנו.

מיכאל מלכיאור: עד עכשיו הסכמתי לכל מילה.

יואל חסון: גם אני ,אגב.

יואל חסון: השתכנעתי בעניין של התאגיד והעמותה.

מיכאל מלכיאור: אתה פוגע במה שאתה רוצה לעשות.

יואל חסון: לא, אני מסכים.

יואל חסון: השתכנעתי.

מיכאל מלכיאור: אז מה?

רוני טלמור: אתה רוצה להקריא נוסח, או שאתה רוצה שאני אקריא?

יואל חסון: קודם כל, אני אומר עוד הפעם וגם אמרתי את זה פעם קודמת, היה פה תהליך עבודה מאד יפה בין המועצה לבין משרדי הממשלה והבנתי שהיה כאן איזשהו נוסח שהסכימו עליו, אז אולי תקריאו לגבי העובדים.

יואל חסון: אולי תקריאו אותו, נסכים עליו.

ירון קטן: אז אני אקריא את הנוסח.

מיכאל מלכיאור: אבל אתה הצעת דבר אחר לגמרי?

ירון קטן: לא, אנחנו בהתחלה חשבנו שאפשר למצוא נוסח חקיקה, אנחנו עדיין חושבים שנוסח חקיקה הוא בעייתי.

יואל חסון: אבל אנחנו הולכים לכיוון הזה.

ירון קטן: אוקי.

ירון קטן: אז רק, אני רוצה להוסיף בהמשך למה שמשרד המשפטים הציג, שלכאורה בגלל שמדובר בשתי עובדות שאנחנו גם יודעים - - -

מיכאל מלכיאור: בסדר, עשיתם כבר.

ירון קטן: לא, אני רוצה להוסיף עוד משהו, גם שיהיה לפרוטוקול, שבזמנו כשרצינו לבדוק את תנאי ההעסקה, לא קיבלנו פרטים מדויקים לגבי תנאי העסקה אבל כן קיבלנו הצהרה של עורך דין שלהן בשמן, עורך דין אדיר הדר, שהן מקבלות שכר כמקובל בשירות המדינה, ושאם יסתבר שיש חריגה, הן מוכנות לקבל על עצמן כחלק מהשינוי של המעבר לשירות הציבורי, שזה יהיה בכפוף לפיקוח על פי החוק של הממונה על השכר.

ירון קטן: אני מקווה שזה עדיין מקובל עליכן.

אריאלה גיל: מקובל, אנחנו מקבלים פחות ממה שמקובל.

ירון קטן: בסדר גמור.

אריאלה גיל: מאוד מקובל.

מיכאל מלכיאור: גם שאלה לאיזה משרד.

אריאלה גיל: נכון.

ירון קטן: בסדר, היא הצהירה את זה בצורה ברורה לפרוטוקול.

מיכאל מלכיאור: אבל אני בטוח שאתם מקבלות היום - - -

אריאלה גיל: יש לי פה תלושים, למען הסר ספק.

אריאלה גיל: אם הוא ירצה אני מוכנה.

מיכאל מלכיאור: בסדר, אני חושב שזה יכול רק ועשוי וגם רצוי – שזה רק ישתפר.

אריאלה גיל: נכון.

בועז כבל: אז אולי בוא נשפר להם את זה וזהו, נציג ההסתדרות אמרת.

מיכאל מלכיאור: בבקשה, תקריא את זה.

מיכאל מלכיאור: אתם זורקים את הכדור מאחד לשני, מישהו יקריא לנו את זה.

יואל חסון: אני אקריא, ברשותכם.

רוני טלמור: אולי תתני לירון, הוא שינה קצת את הנוסח.

מירב ישראלי: או.

מירב ישראלי: קי.

מירב ישראלי: אז תקריא אתה.

יואל חסון: מה זה הנוסח המתוקן?

יואל חסון: זה מה שיש לי?

מירב ישראלי: הוא רוצה לחדד כנראה את שירות המדינה.

ירון קטן: האמת שיש לי כמה עותקים.

מיכאל מלכיאור: לא צריך כמה עותקים, אנחנו קולטים יפה אם מקריאים לאט.

ירון קטן: בסעיף הראשון, הסעיף בכלל לגבי קבלת עובדים ותנאי העסקתם ברשות, שזה סעיף שהוא מקובל בתאגידים: "תנאי עבודתם של עובדי הרשות, שכרם, תקניהם וסדרי קבלתם לעבודה יהיו כשל עובדי המדינה בשינויים המחויבים שנקבעו בידי הרשות והשרים, ובאישור שר האוצר".

ירון קטן: הסעיף השני שעוסק בהעברת עובדים: "(א) מי שהיה עובד העמותה ערב יום התחילה יהיה עובד הרשות מיום התחילה.

ירון קטן: (ב) על האמור בכל דין, עובד העמותה שעבר כאמור בסעיף קטן (א) (בסעיף זה – עובד עובר) לא יהיה זכאי להטבות פרישה כלשהן בשל המעבר.

ירון קטן: (ג) כל הזכויות ותנאי העבודה שהיו לעובד עובר ערב יום התחילה יישמרו לו ויראו אותן כזכויות הנובעות מעבודתו ברשות, בכפוף לכל דין ולהוראות סעיף 29 לחוק התקציב, התשמ"ה-1985.

יואל חסון: יש לי שאלה לגבי סעיף (ב).

יואל חסון: עובד עמותה עובר לא יהיה זכאי לתנאי פרישה כלשהם בשל המעבר, פרישה מהעמותה?

ירון קטן: כן.

רוני טלמור: זה לא פוגע בפיצויי פיטורין.

יואל חסון: לא פיצויי פיטורין.

רוני טלמור: הכוונה למה שנקרא במקומות אחרים גמול הפרטה.

רוני טלמור: שמקבלים בונוס על עצם השינוי.

יואל חסון: אבל פיצויים הם יקבלו מהעמותה.

רוני טלמור: הזכות לפיצויי פיטורין, עד כמה שאני מבינה, נותרת בעינה.

מיכאל מלכיאור: פה זה לא גמול הפרטה, אלא גמול הפוך.

רוני טלמור: לפי הזכויות, לפי חוק.

מיכאל מלכיאור: שזה עובר לתאגיד.

יואל חסון: הטבות פרישה הכוונה היא, כמו שאמרת, הטבות הפרטה או שנובעות מהפרטה?

ירון קטן: יש פה רצף העסקה.

יואל חסון: אני מקבל את הניסוח.

מיכאל מלכיאור: אוקי.

מיכאל מלכיאור: עדיין לא כתוב פה – זה לגבי הבטחת הזכויות של שתי העובדות.

מיכאל מלכיאור: עדיין לא כתוב פה עצם הנקודה של סגירת המעבר.

מיכאל מלכיאור: חוק המעבר, אני לא רואה פה.

מירב ישראלי: היו לנו עוד שאלות שאמרנו שנדון בהם על העברה של חוזים וזכויות, נכון?

רוני טלמור: נכון.

מיכאל מלכיאור: בבקשה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להיות מאוד פרקטי כי אין לנו הרבה זמן.

רוני טלמור: יש לי 4 נקודות של עניינים שאני חושבת שניתן להם מענה.

רוני טלמור: קודם כל המשמעות של הסדר הפירוק שרצינו, פירוק מרצון, הוא שהעמותה מסיימת את הליך הפירוק במצב סולבנטי, כלומר בלי חובות.

רוני טלמור: המשמעות היא קודם כל שאנחנו מורידים מאיתנו את הצורך לדאוג לשאלה אם יש יתרת חובות.

רוני טלמור: לא תהיה יתרת חובות אחרת לא יהיה פירוק.

רוני טלמור: לגבי נכסים, מדובר במעט מאוד נכסים.

מיכאל מלכיאור: אתם סולבנטיים?

אריאלה גיל: מתחייבים על זה שבסוף השנה נהיה.

אריאלה גיל: בנינו את התקציב השנתי שלנו כך שבסוף השנה נהיה.

דוד רונן: אפשר להעיר לעניין הזה של פירוק העמותה?

מיכאל מלכיאור: מי אדוני?

דוד רונן: סגן חשב משרד החינוך.

דוד רונן: אני דווקא חושב אחרת ממה שנאמר כאן.

דוד רונן: אני דווקא מסכים עם מה שחבר הכנסת יואל חסון אמר בתחילת הדרך, שאין לקשור בין פירוק העמותה לבין הקמת התאגיד.

דוד רונן: אם תעשו את זה הקמת התאגיד עלולה להתעכב, ובמקרה הטוב – שנה מהיום.

דוד רונן: מדובר פה בעמותה שהיא, מבחינתנו לא גוף ציבורי, לא קשור למגזר הציבורי, וצריך להתייחס אליה כך.

דוד רונן: רוצים להקים תאגיד?

דוד רונן: זה בסדר גמור, בואו נקים את התאגיד במקביל לפירוק העמותה.

דוד רונן: בלי קשר בין השניים.

דוד רונן: בלי שאף אחד מהמגזר הציבורי גם יממן את החובות של העמותה, אם קיימים חובות בכלל לעמותה.

דוד רונן: קשירה בין שני הדברים האלה יעכב את התאגיד, אני מבין שזה בניגוד למטרה שאנחנו יושבים פה לשמה.

דוד רונן: לידיעתכן.

יואל חסון: כמה זמן ייקח לסגור את העמותה הזאת?

מירב ישראלי: כמה חודשים זה יכול לקחת?

דוד רונן: אני גם לא מבין למה צריך לקשור בין השתיים?

מירב ישראלי: כי זו אותה פעילות עם אותם הסכמים, אתה מעביר הסכמים, שני הגופים יפעלו במקביל.

דוד רונן: לא, גוף אחד יתחיל לפעול וגוף אחר יתחיל להתפרק.

מיכאל מלכיאור: לא.

יואל חסון: לא, תקשיב.

יואל חסון: ברגע שהתחיל תהליך, ברגע שהתקבלה החלטה על פירוק, יצא המכתב הראשון מהעמותה שקבע שהיא בפירוק והיא בהליך של פירוק, למעשה היא חדלה מלפעול.

יואל חסון: היא לא ממשיכה לפעול?

רוני טלמור: יש פה את עורכת הדין מירית כנרי, שאחראית על פירוקים של עמותות ברשם העמותות, שיכולה להשיב באופן יותר מוסמך ממני.

יואל חסון: מה את אומרת?

יואל חסון: ברגע שקיבלת מכתב ראשון על פירוק, מה קורה?

מירית כנרי: קודם כל, לגבי משך ההליך, זה יכול להיגמר תוך מספר חודשים.

מירית כנרי: יש לנו מיום התצהיר כושר פירעון שפותח תהליכים, 21 יום לכינוס אסיפה, אחר כך צריך לפרסם אסיפה לנושים – זמן סביר נותנים להם, נגיד עוד שלושה שבועות.

מירית כנרי: בודקים תביעות חוב, רואים שסוגרים הכל, ואז אפשר באמת לחסל את העמותה.

מירית כנרי: אם תסתכלו על סעיף 45 לחוק העמותות, אי אפשר להעביר את הנכסים של העמותה אלא בגמר הפעילות שלה.

מירית כנרי: כלומר אחרי שכינסו את הנכסים, מממשים אותם, פורעים את החובות ורק אחר כך מעבירים את הפעילות.

מירית כנרי: כלומר, אי אפשר לדבר על איזשהו תאגיד שהפעילות תעבור אליו בזמן שהעמותה עוד מתפקדת, כי הפעילות לא תעבור אליו אלא בתום הליך הפירוק מרצון.

מיכאל מלכיאור: לא, יש פה שתי שאלות.

מיכאל מלכיאור: שאלה אחת, לפי מה שאני מבין, כל התהליך – בסוף נדבר על הגירעון אולי – אבל כל התהליך יכול להיעשות בשלושה חודשים, לפי מה שאת אומרת עכשיו?

מירית כנרי: כן, אולי ארבעה אם יהיו עוד קצת בעיות עם נושים.

מירית כנרי: כי פירוק מרצון חייב להיות סולבנטי.

מיכאל מלכיאור: יש לי עוד שאלה.

מיכאל מלכיאור: מה קורה בתוך התקופה של ה-3-4 חודשים הללו?

מיכאל מלכיאור: הפעילות ממשיכה?

מיכאל מלכיאור: או האם אפשר להמשיך את הפעילות עד הפירוק הסופי, עד האישור של רשם העמותות שיש פירוק?

מירית כנרי: מאחר שאי אפשר להעביר את הפעילות קודם לכן, הרי אם נאפשר להעביר את הפעילות לפני שאנחנו סוגרים חובות – מצב כזה יכול לגרום לכך שנושים יישארו בלי יכולת לפירעון.

מיכאל מלכיאור: נכון.

מירית כנרי: לכן אנחנו לא מאפשרים להעביר.

מיכאל מלכיאור: אבל זה אומר שגם בתוך התקופה הזאת הפעילות יכולה להמשיך.

מירית כנרי: אין ברירה, היא צריכה להמשיך.

מיכאל מלכיאור: אוקי.

מיכאל מלכיאור: אז קיבלת תשובה.

מירב ישראלי: הרי מה יקרה?

מירב ישראלי: שתי העובדות האלה לא יעבדו במקביל בעמותה ובתאגיד, אז התאגיד ישכור עכשיו עובדים חדשים כדי לפעול?

מירב ישראלי: משהו פה לא מסתדר.

דוד רונן: - - -

מיכאל מלכיאור: זה לא הגיוני מה שאתה אומר, סליחה שאני אומר את זה.

מיכאל מלכיאור: זה לא הגיוני.

דוד רונן: החלטה שלכם, אני לא מסכים - - -

בועז כבל: הפירוק הוא 4 חודשים, יכול להיות שזה ייקח שנה.

בועז כבל: אז התאגיד לא יעבוד?

דוד רונן: גם יכול לקחת 5 שנים.

בועז כבל: אז מה יקרה?

יואל חסון: האם אני יכול לכתוב שהתאגיד עד הפירוק אך לא יאוחר מה-1.1.09?

רוני טלמור: לא.

רוני טלמור: אנחנו לא רוצים לכפות לוחות זמנים על הליך הפירוק.

דוד רונן: למה?

דוד רונן: אבל היא אמרה שזה 4 חודשים אז מה הבעיה?

רוני טלמור: אני מזכירה שאנחנו מדברים על גוף פרטי, אין עליו היום שום פיקוח ציבורי.

מיכאל מלכיאור: אבל מה הסיבה?

מיכאל מלכיאור: הייתי בעמותות, אני מכיר הרבה והייתי שותף לעמותות שהתפרקו.

מיכאל מלכיאור: לא היון שום בעיות.

מיכאל מלכיאור: למה אתה חושב – אני רוצה להבין ממשרד החינוך – למה אתה חושב שזה תהליך של שנים?

מיכאל מלכיאור: אני לא מבין את זה.

מיכאל מלכיאור: הרי פה יש הסכמה מוחלטת של כל הגורמים.

מיכאל מלכיאור: יש רצון, יש חוק, יש הבטחת זכויות.

מיכאל מלכיאור: למה אתה חושב ככה?

דוד רונן: תראה, הניסיון מלמד שבתוך המגזר הציבורי תהליכים כאלה לוקחים מעבר למה שנאמר פה, הלוואי ואני טועה.

דוד רונן: אם אני טועה אז זה ייקח 4 חודשים.

מיכאל מלכיאור: אני רואה שאתה סומך יפה על המגזר הציבורי במדינת ישראל.

דוד רונן: תשמע, אני בתוך המערכת.

דוד רונן: אני יודע איך התהליכים, מכיר את התהליכים.

דוד רונן: הלוואי ואני טועה.

יואל חסון: אני חייב להגיד שזו גישה אמיצה מאוד מצידו, צריך לומר את זה.

דוד רונן: הלוואי ואני טועה.

רוני טלמור: כל העניין הוא כאן שאנחנו לא מפרקים גוף ציבורי, אנחנו מפרקים גוף פרטי.

רוני טלמור: העמותה היום לא מתנהלת בתור גוף ציבורי, היא גוף פרטי.

רוני טלמור: היא מתנהלת בדרך שהעמותה כבר היום היא עם הפנים לכיוון הפירוק.

רוני טלמור: הם ערוכים לזה.

רוני טלמור: שמענו עכשיו שהתקציב השנתי שלהם מכוון לכך שבסוף השנה לא יהיו חובות.

רוני טלמור: יש להם עניין רב בשנת 2009 להתחיל לפעול כבר כתאגיד, ואין שום סיבה שלא.

מיכאל מלכיאור: עכשיו יש לי שאלה אחת אליכם, לא יודע למי.

מיכאל מלכיאור: למי שהיום מנהל את העמותה – אתם רואים שעד סוף השנה אתם לא תהיו בגירעון.

מיכאל מלכיאור: כן?

אריאלה גיל: כן.

מיכאל מלכיאור: זה חשוב לי להגיד לפרוטוקול.

אריאלה גיל: כן.

מיכאל מלכיאור: ככה אתם רואים את זה?

אריאלה גיל: מתחייבים על זה.

מיכאל מלכיאור: מתחייבים אפילו?

אריאלה גיל: כן.

מיכאל מלכיאור: או.קי.

מיכאל מלכיאור: אני לא רואה שום בעיה.

מיכאל מלכיאור: אז בואו נתקדם.

יואל חסון: אז נסכים על סעיף העסקת עובדים, זה אל"ף.

מירב ישראלי: כפי שנאמר פה.

מיכאל מלכיאור: כן.

מירב ישראלי: נאמר פה אל"ף ובי"ת.

מירב ישראלי: בנוסף על (א) שהוא הקריא.

יואל חסון: זה מה שאנחנו הולכים לאשר?

מירב ישראלי: כן.

מירב ישראלי: בסדר גמור.

יואל חסון: ואז אנחנו אומרים ש: "תחולתו של חוק זה למעט סעיף 6, מיום פרסום ההודעה כאמור בסעיף קטן (ב) (להלן – התחילה)?

יואל חסון: שרשם העמותות סיים את הליכי הפירוק – אנחנו משאירים את זה?

מיכאל מלכיאור: כן.

מירב ישראלי: 24.

יואל חסון: 24 אנחנו משאירים איך שהוא.

מירב ישראלי: כן.

מירב ישראלי: עכשיו היו עוד כמה שאלות שרציתי אולי להתייחס אליהם.

מיכאל מלכיאור: היו לך עוד שלושה דברים.

מירב ישראלי: לגבי סדר המעבר.

רוני טלמור: המשמעות של הסדר הפירוק היא שלא יהיו חובות.

רוני טלמור: תהיה כנראה יתרה קטנה של נכסים.

רוני טלמור: ממה שהוסבר לי הכוונה בעיקר למחשבים וקלסרים, וזה בערך העיקר.

קריאה: ושולחנות.

יואל חסון: אולי נחליט בחוק שנתרום.

רוני טלמור: אין שום סיבה, אני חושבת שהתאגיד יוכל להיעזר בהם.

רוני טלמור: לגבי ההעברה יש שתי אפשרויות: אם תידרש העברה פורמאלית אז יש הסדר בתקנון של העמותה שיתרת הנכסים עוברת למשרד החינוך.

רוני טלמור: אנחנו חושבים שמבחינה פרשנית אפשר לפרש את זה כך שזה חל גם על תאגיד.

מיכאל מלכיאור: אני הייתי מבקש שזה יעבור את משרד האוצר.

ריקי ארמן: אני רוצה להבהיר משהו ותגידו לי אם הנוסח כרגע משקף את זה.

ריקי ארמן: דיברנו על זה שבעת המעבר לא יהיו חובות בכלל.

רוני טלמור: אין חובות, זה נוגע מהפירוק.

ריקי ארמן: אני לא יודעת מה זה אומר העברת נכסים למשרד החינוך.

רוני טלמור: פירוק סולבנטי – אני אגיד את זה עוד הפעם.

רוני טלמור: המשמעות של הפירוק הסולבנטי היא שביום שניתן אישור של רשם העמותות אין חובות.

רוני טלמור: לכל היותר יש יתרת זכויות או נכסים.

ריקי ארמן: אני מחדדת: לא חובות פנסיוניים לעובדים ולא חובות שכר, ולא חובות לגורמים.

ריקי ארמן: לא חובות מכל סוג שהוא.

מיכאל מלכיאור: ריקי- - -

ריקי ארמן: לא, אני רוצה - - -

מיכאל מלכיאור: אבל אני אומר לך: אין פירוק אלא אם כן אין חובות.

מיכאל מלכיאור: זה בא ביחד.

רוני טלמור: זה חלק מהנושים.

מיכאל מלכיאור: הם לא מאשרים.

מיכאל מלכיאור: זה נאמר פה כבר הרבה פעמים עכשיו ברבע שעה.

מיכאל מלכיאור: אין פירוק אם יש נושים או אם יש חובות.

מיכאל מלכיאור: אין.

מירית כנרי: רגע, אם את שואלת על זכויות פנסיוניות?

מירית כנרי: אז הם לא ישלמו להם, למשל, את פיצויי הפיטורין אם ממשיכים.

מירית כנרי: אבל מאחר ועוגנו זכויותיהם כעובדים ממשיכים אז זה נקרא שאין חובות.

ריקי ארמן: לא.

ריקי ארמן: לא.

ירון קטן: לתת כסף להמשך הזכויות.

יואל חסון: את ההפרשות, צריך שיהיו פיצויי פיטורין.

ירון קטן: צריך לשלם לאוצר את הפיצויים האלה.

ריקי ארמן: לא לאוצר.

ירון קטן: לא משנה, לתאגיד.

ריקי ארמן: כן, לתאגיד.

ריקי ארמן: הדברים האלה חייבים להיות מוסדרים.

ריקי ארמן: אנחנו מתנגדים להעברה אוטומטית מבלי שגם הנושאים האלה ייפתרו.

ריקי ארמן: יש לנו דוח של רואה חשבון שאני לא יודעת אם הוא ממפה את הכול, אבל לפחות הוא בא ואומר שיש חובות לעובדים האלה, חובות פנסיוניים אם אני מבינה נכון.

ריקי ארמן: ולכן גם הנושא הזה חייב להיות מוסדר מבחינתנו, אחרת זה בעייתי לייצר כאן העברה אוטומטית.

מירית כנרי: את מדברת על יוסדר מול האוצר, לא יוסדר מול העובד.

ריקי ארמן: לא מול האוצר.

מירית כנרי: באוצר מול העמותה.

רוני טלמור: מול המעביד, מול המעביד זה צריך להיות מוסדר.

מירית כנרי: לא מול העובד.

מירית כנרי: העובד הוא לא בחזקת נושה.

מירית כנרי: זכויותיו הוסדרו.

רוני טלמור: צריך להיות מצב שיש פיתרון לעניין הזה.

רוני טלמור: אנחנו לא יכולים - - - לאיזושהי קרן, או שהגיעו להסכמה אחרת לגבי זה שבעצם העובד כבר לא במעמד של נושה, כי הוא הגיע להסכם על דרך אחרת לתשלום.

ריקי ארמן: חייבת להיות התייחסות גם לדבר הזה.

רוני טלמור: כן, זה חייב להיות.

רוני טלמור: אחרת העובד הוא בגדר נושה.

ריקי ארמן: לא, אבל פיתרון שהתאגיד החדש יבוא ויגיד: אוקי, אני לוקח על עצמי את כל החובות של הגוף הקודם, הוא בעייתי מבחינתי.

רוני טלמור: עדיין לא יהיה תאגיד לעשות את זה.

ריקי ארמן: לא הבנתי.

רוני טלמור: לא יהיה תאגיד שיעשה את זה עד שהפירוק לא יגמר.

ריקי ארמן: אז מה התשובה המדויקת למה ששאלתי לגבי החוב?

רוני טלמור: תראי, מימון של עמותה היום זה מכספי מדינה שמקבלת כתמיכות או בדרך אחרת.

רוני טלמור: גם בעתיד היא תהיה מתוקצרת, זאת אומרת הנושא הזה צריך להיפתר והיתרה של החובות האלה צריכה להיות משולמת, וזה לא ישולם מידי הנדיב כי אין אף תורם או נדיב אחר שכרגע ממן את העמותה הזאת.

ריקי ארמן: השאלה אם זה יוסדר בעת המעבר, זאת השאלה שלי.

רוני טלמור: צריך להיות מוסדר עד המעבר, כן.

ריקי ארמן: או.

ריקי ארמן: קי.

רוני טלמור: בקיצור, המשמעות היא שמה שיהיה בפירוק תהיה יתרה של נכסים.

רוני טלמור: אם תהיה אז תהיה יתרה של נכסים.

רוני טלמור: ההבנה שלנו זה שאפשר יהיה תקנונית להעביר אותם לתאגיד החדש.

רוני טלמור: אם תהיה עם זה בעיה אפשר לעשות את זה דרך משרד החינוך, אבל בכל מקרה זה מוסדר דרך התקנון.

רוני טלמור: יש מזכרי הבנה שהם הסכמים בין לאומיים, שהם נכס מאד רציני, בעצם עיקר התשתית של פעילות העמותה היום.

רוני טלמור: לגבי מזכרי ההבנה האלה משרד החוץ הודיע שאין צורך בהעברה הסטטוטורית שלהם.

רוני טלמור: הוא יפעל בצורה דיפלומטית בדרך מכתבים למדינות שמהצד השני ויודיע על החלפת הצד שמייצג.

רוני טלמור: אני חושבת שבזה זה ממצה את כל העניין.

מירב ישראלי: אז אין צורך.

מיכאל מלכיאור: אז אין צורך לכתוב דברים נוספים בתוך החוק.

מיכאל מלכיאור: זה מה שחשוב.

מיכאל מלכיאור: כן, ריקי.

ריקי ארמן: אני רוצה לחדד את הדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: חידדת מספיק.

ריקי ארמן: לא, אני רוצה לשאול: כשאמרתם שהעמותה הזאת תהיה מאוזנת עד סוף השנה, זה כלל גם את הנושא הפנסיוני?

ריקי ארמן: זה כלל את כל הנושאים?

אריאלה גיל: זה לא כלל את הנושא הפנסיוני, אנחנו קיבלנו את זה מהרואה חשבון רק אתמול, כמוכם, אבל אנחנו נדאג לטפל גם בזה.

יואל חסון: יש לי שאלה, אריאלה, טכנית.

יואל חסון: אתן מתכוונות, כעובדות, לקבל את הפיצויים שלכן?

אריאלה גיל: לא, התשובה היא לא.

אריאלה גיל: מה שהוא בדק, הוא בדק את הקופות והקרנות, כיוון שלא קיבלנו תקציב באופן סדיר ממשרד החינוך אז נוצרו פערים.

אריאלה גיל: בהרבה גופים כאשר עובד מחליט שהוא מתפטר או מפוטר מעבודתו צריך לשלם לו פיצויים אז קורה שהכספים שהופרשו לקרן שלו לא מגיעים למאה אחוז.

אריאלה גיל: אז הגוף שמפטר אותו צריך להשלים את היתרה.

אריאלה גיל: זו היתרה שהוא מדבר עליה.

אריאלה גיל: כיוון שאנחנו לא מתכוונים לקחת את הפיצויים, נכון שהכסף צריך להיות בקופה - - -

ריקי ארמן: לא, אבל זה עדיין חוב.

אריאלה גיל: נכון, זה ברור לכולם.

אריאלה גיל: ריקי, זה ברור לכולנו ואנחנו לקחנו בחשבון את כל החובות שיש לנו ואנחנו נהיה מאוזנים בסוף שנה זו, והדבר הזה זה לא הדבר שיפגע.

מיכאל מלכיאור: בסדר, אם זה מקובל עליכם זה מקובל עלינו.

מיכאל מלכיאור: כן, בבקשה.

יהודה מלול: רק להוסיף, בדברי ההסבר על העלות התקציבית - - -

מיכאל מלכיאור: אין דברי הסבר יותר.

קריאה: לא, אבל בעלות התקציבית, חשוב לומר את הדברים.

קריאה: מדובר על חצי מיליון שקלים לשנה שזה פחות מחצי ממה שמתוקצבת היום המועצה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להגיד, אין היום – כל דברי ההסבר נופלים.

מיכאל מלכיאור: הם לא קיימים בקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל מלכיאור: ברור שאי שאפשר להפעיל את הדבר הזה בחצי מיליון שקל, אמרתי את זה עכשיו לפרוטוקול וחשוב לי להגיד את זה, כל אחד מבין את זה.

יהודה מלול: אנחנו בוועדת החינוך לא נקבל הקצבה בסדר גודל כזה.

מיכאל מלכיאור: לא, זה ברור.

מיכאל מלכיאור: אבל לא כתוב בחוק מה זה – יתקצבו מה שצריך לתקצב.

מיכאל מלכיאור: אבל דברי ההסבר נופלים וטוב שהערת את זה וטוב שהבהרתי לפרוטוקול חד משמעית שאי אפשר להמשיך את הסאגה הזאת בצורה הזאת, הרי זו כל המטרה שזה עובר עכשיו בצורה מסודרת והכול.

מיכאל מלכיאור: אוקי.

מיכאל מלכיאור: עם התיקונים, עם השינויים, עם ההערות שנאמרו, ההתחייבויות שהתקבלו, מי מצביע בעד החוק כמות שהוא בקריאה שנייה ושלישית?

מיכאל מלכיאור: הצבעה בעד – 3 נגד – אין נמנעים - אין החוק נתקבל.

מיכאל מלכיאור: אני מודה לכולכם, ניקח הפסקה של שתי דקות, יש לנו חוק מאוד גדול.