ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 504, 2008-07-22 13:30

יצחק גלנטי: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

יצחק גלנטי: אני מבקש מהראשון ברשימה, חה"כ ואסל טאהא, להציג את ההצעה.

ואסל טאהא: בשבוע שעבר היה דיון בנושא, ושמענו את כל הדעות.

ואסל טאהא: הצעת החוק באה מטעם אחד המבוסס על עקרון השוויון.

ואסל טאהא: שוויוניות זה עניין חשוב.

ואסל טאהא: לא ייתכן שאזרחים במדינת ישראל יתאבלו יום-יומיים ואחרים 7 ימים.

ואסל טאהא: כולנו במדינה אחת, והשוויוניות חשובה.

ואסל טאהא: הגשתי את הצעת החוק הזו, כדי לעשות צדק עם המוסלמים והנוצרים, שעל פי תקנות נציבות שירות העובדים נותנים להם רק 3 ימים.

ואסל טאהא: הגשתי את הצעת החוק בכדי לעשות צדק עם הקבוצות האלה.

ואסל טאהא: בישיבה הקודמת היה דיון רחב, וסיכמנו שאנו נגיש את ההצעה על פי הסיכום והייעוץ המשפטי של הוועדה.

ואסל טאהא: אני מסכים לנוסח המונח לפנינו, ומקווה שאנו נאשר זאת היום לקריאה ראשונה.

שכיב מוראד שנאן: ברשותך, אני רוצה להגיש הסתייגות להצעת חוק זו.

שכיב מוראד שנאן: לגבי העדה הדרוזית המצב הקיים היום המצב יישאר כפי שהוא.

שכיב מוראד שנאן: כלומר, חופשת אבל של 7 ימים ל-21 קרבות המפורטות בנציבות.

יצחק גלנטי: אנחנו לא משנים כלום.

יצחק גלנטי: אנחנו בסך הכל מוסיפים חופשה שנתית.

יצחק גלנטי: אני מבקש לקרוא את הצעת חוק.

נועה בן שבת: קוראת את הצעת החוק: בחוק חופשה שנתית, התשי"א-1951 בסעיף 5(א)(5), בסופו יבוא "ובאבל על מות בן זוג, הורה, אח או ילד – לא פחות משבעה ימים".

נועה בן שבת: אני רוצה להסביר מה אומר סעיף 5(א)(5).

נועה בן שבת: הכותרת של הסעיף: "ואלה הימים שלא יובאו במניין ימי החופשה".

נועה בן שבת: בפסקה (5) כתוב: ימי אבל במשפחה, שמטעמי דת או נוהג אין העובד עובד בהם.

נועה בן שבת: כלומר, הכל לפי המנהג.

נועה בן שבת: אם אצל הדרוזים יש 21 קרבות, כאשר על כל אחד מהם מגיעים 7 ימי התאבלות, כך יהיה.

נועה בן שבת: למעשה, החוק היום לא צריך תיקון כי הוא בעצם מאפשר הכל לפי הנוהג.

נועה בן שבת: חברי הכנסת חנא סוויד וואסל טאהא באו וביקשו לציין, שימי אבל על קרבה ראשונה יהיו 7 ימים כדי להסיר ספק.

נועה בן שבת: רצו לכתוב בפירוש שמדובר ב-7 ימים.

נועה בן שבת: לכן, הצענו את הנוסח הזה שאומר שהכל לפי הנהוג, ולהבהיר שבאבל על מות בן זוג, אח או ילד לא פחות מ-7 ימים.

ואסל טאהא: זה מסיר את הספק.

נועה בן שבת: לפי מה שחה"כ שנאן מבקש, אנחנו נתחיל לכתוב עכשיו איזה ימי אבל יש לדרוזים, איזה ימי אבל יש ליהודים וכו'.

שכיב מוראד שנאן: אם התיקון לא פוגע במצב הקיים, אין שום בעיה.

נועה בן שבת: הוא לא פוגע, הוא רק מבהיר שבאבל על מות אדם מקרבה ראשונה מדובר על 7 ימים.

שכיב מוראד שנאן: אז אני חוזר בי.

יצחק גלנטי: כלומר, אין הסתייגות לחה"כ שנאנן.

נאדר אלקסאם: אני רוצה לומר, שכל ימי האבל נקבעו בדיון עם ראשי העדות הנוצריות, המוסלמיות, הדרוזיות.

נאדר אלקסאם: ראשי העדות העבירו את רשימת הקרבות לפי המנהגים שלהם, ולפי זה נקבע מספר ימי האבל.

נאדר אלקסאם: בנובמבר 2007 יצאה הודעת עדכון מטעם נציבות שירות המדינה, לפיה על מות אדם מקרבה ראשונה, גם של הנוצרים וגם של המוסלמים, יקבלו 7 ימי אבל.

נאדר אלקסאם: ההודעה הזו הועברה לכל המשרדים, והמשרדים כבר נוקטים לפי ההודעה הזו.

נאדר אלקסאם: כמו כן, ישנה תוספת שלקרבה השנייה בעדות הנוצריות והמוסלמיות מגיעים 3 ימי אבל.

נועה בן שבת: זה קיים בהוראות התקשיר.

נאדר אלקסאם: זה עדכון להוראות התקשיר.

נאדר אלקסאם: כלומר, מה שמבקש החוק אנחנו כבר עשינו והמשרדים נוהגים לפי זה.

נאדר אלקסאם: לכן, לפי דעתי לא צריך את החוק.

וילמה מאור: אתה טועה.

וילמה מאור: זה לא חל על המגזר הפרטי, אלא רק על עובדי המדינה.

ואסל טאהא: את צודקת.

יצחק גלנטי: הבקשה כאן איננה גורעת מהקיים.

יצחק גלנטי: לכן, אין שום סיבה שלא לאשר זאת בחקיקה ראשית.

יצחק גלנטי: שום דבר פה לא נגרע, ואף אחד לא נפגע.

ואסל טאהא: זה גם לגבי המגזר הפרטי.

חזקיה ישראל: בישיבה הקודמת דובר על 7 ימים, כדי שלא יהיה מצב בו יקבל אדם פחות מ-7 ימי אבל.

חזקיה ישראל: הנוסח המופיע פה: "לא פחות מ-7 ימים" יכול ליצור מצב בו כאילו מדובר במינימום.

יצחק גלנטי: לא.

נועה בן שבת: אתה צודק מבחינה זו שאפשר לפרש זאת כך, אבל אם זה לא הנוהג אז זה לא המצב.

נועה בן שבת: המטרה היתה לדבר על אותם מצבים בהם היתה פטירה, ולקח זמן עד שהגיע הארון מחו"ל.

יצחק גלנטי: כתוב: לא פחות מ-7 ימים, משום שיכול להיות ויכוח ממתי אתה סופר את הימים.

יצחק גלנטי: לא פעם האבל מתעכב.

יצחק גלנטי: כלומר, יש פער בין הזמן בו אדם נפטר לבין הזמן בו הוא נקבר.

יצחק גלנטי: לכן, אני מקבל את הניסוח הזה.

יצחק גלנטי: היות והנוסח הזה איננו גורע, ונאמר פה שזה מתייחס גם למעסיק פרטי ולא רק למעסיק של המדינה, הרי הוא מבהיר את הדברים בצורה חד משמעתית.

יצחק גלנטי: אני חושב, שיש לקבל את הנוסח הזה.

איה דביר: ועדת השרים התנגדה להצעת החוק.

איה דביר: היה דיון מעמיק בשאלות האלה בדיון הקודם, אבל חשוב להדגיש שוב שחוק חופשה שנתית הוא לא המקום המתאים להכנסת הוראה מן הסוג הזה.

איה דביר: הוא בסך הכל קובע את סוגי היעדרויות שלא ייחשבו לצורך חוק חופשה שנתית.

איה דביר: הוא לא קובע ויוצר זכויות יש מאין.

איה דביר: הנושא של חופשת אבל, שהוא נושא מאוד חשוב לכל אדם, כולו הוסדר בהסכמים קיבוציים או בהוראות התקשיר.

איה דביר: הוראות התקשיר כבר תוקנו, ואנחנו לא אומרים שאין מקום לתקן הסכמים קיבוציים אחרים שחלים על המגזר הפרטי ולהרחיב אותם בצו הרחבה לכשיתוקנו.

איה דביר: אנחנו עדיין סבורים שהדרך לתת את הזכות ל-7 ימי אבל לכל הדתות באשר הן, היא לא דרך חוק חופשה שנתית.

איה דביר: זו הסיבה שמבחינה מקצועית אנחנו התנגדנו לחוק הזה.

איה דביר: חברתי ממשרד התמ"ת אינה נמצאת פה, אבל אני יודעת שגם היא שותפה לעמדה הזו.

איה דביר: זו עמדה משותפת לכמה משרדים מקצועיים.

יצחק גלנטי: אני הייתי מבקש לדעת, מה מנע עד כה מלהרחיב את זה גם למגזר הפרטי.

יצחק גלנטי: האם מישהו עמד בפרץ?

איה דביר: אני לא יודעת לומר מה היה או לא היה, אבל אילו היו פניות להסתדרות העובדים, שחותמת על הסכמים קיבוציים, זה היה מתבצע.

איה דביר: הנושא של הסכמים קיבוציים לא מצוי בשליטת הממשלה או נציגי הממשלה.

יצחק גלנטי: גברתי, יש הרבה מעסיקים שאינם נכללים בהסכמים קיבוציים.

יצחק גלנטי: האם בשל כך העובד מנוע מלקבל מינימום 7 ימי אבל כאשר קרוב נפטר לו?

נועה בן שבת: צו ההרחבה מדבר על כך שעד 7 ימים אדם זכאי לתשלום עבור ימי אבל.

נועה בן שבת: זה לא מכוח החוק של חופשה שנתית.

נועה בן שבת: השינוי שייעשה בחוק חופשה שנתית לא ישפיע על הזכאות לתשלום.

נועה בן שבת: הזכאות לתשלום עבור אותם ימים קבועה בצו הרחבה.

נועה בן שבת: שם כתוב: עד 7 ימים.

נועה בן שבת: אני לא יודעת איך מפרשים את זה, אם רבים עם העובדים, אם מתווכחים איתם על ימי האבל או לא מתווכחים איתם.

נועה בן שבת: כרגע אנו מנתקים בין שאלת השכר, לבין השאלה אם הימים האלה באים במניין ימי החופשה או לא באים במניין ימי החופשה.

נועה בן שבת: לפי ההוראה הקיימת פה הם לא באים במניין ימי החופשה, ולא קבועה שום הוראה לגבי תשלום עבורם.

יצחק גלנטי: בואי נעזוב את הנושא של השכר.

יצחק גלנטי: נניח שעובד במקום פרטי צריך לשבת שבעה או להיות באבל מספר ימים.

יצחק גלנטי: המעביד היום יכול לומר לו: זה לא בהסכם העבודה ביני ובינך.

יצחק גלנטי: אם אתה לוקח חופשה כזו, אתה מפוטר.

ואסל טאהא: תפקידה של הכנסת היא לעגן את הדברים האלה בחוק.

ואסל טאהא: אי אפשר להמתין עד שההסתדרות והמעסיקים יגיעו להסכם קיבוצי, ינהלו משא ומתן ויחתמו.

ואסל טאהא: זה תפקידה של הכנסת לחוקק חוקים, ולעגן את הדברים האלה בחוק.

איה דביר: ראשית, לגבי הטענה של מעביד שיכפור בחובותיו כמעביד.

איה דביר: ככל שיש נוהג מצדיק והמנהיגים של אותה עדה קובעים שיש נוהג להתאבל 7 ימים, אז מדובר במעביד עבריין שמפר חובה שחלה עליו.

יצחק גלנטי: את מציעה, שיבוא העובד שפוטר ויפנה לערכאות משפטיות כיוון שהמעביד שלו חטא ולא קיים את הנוהג.

יצחק גלנטי: האם העובד נמצא באותו מעמד של המעביד?

ואסל טאהא: החוק הזה יזרז תיקון ההסכמים הקיבוציים.

איה דביר: מעבידים עשויים שלא לקיים חובות שלהם כלפי עובדים, בין אם החובות האלה קבועות בצו הרחבה ובין אם הן קבועות בחקיקה של הכנסת.

איה דביר: מטבע הדברים, אלה מקרים לא ראויים שאנו לא תומכים בהם.

איה דביר: למיטב הבנתי, במישור המשפטי אין זה מעלה או מוריד אם מדובר בהוראה הקבועה בצו הרחבה או בחקיקה של הכנסת.

נועה בן שבת: נאמר פה משהו על איסור פיטורין.

נועה בן שבת: אני רוצה להבהיר, שהחוק הזה לא מגן מפני פיטורין אלא אומר שכאשר עובד יצא לחופשה ובאמצע הוא נקלע לאבל, לא ימנו את ימי האבל במספר ימי החופשה.

וילמה מאור: הם לא ישולמו לו.

נועה בן שבת: הם לא ישולמו לו לפי החוק הזה, אבל לפי צו הרחבה הם ישולמו עד 7 ימים.

נועה בן שבת: היום יש צו הרחבה שחל על מרבית העובדים במשק: "עובד שעבד במקום עבודה לפחות 3 חודשים, מקיים חובת אבלות במות הורים, ילדים, בן זוג, אחים ואחיות מטעמי דת ונוהג (שבעה) ואינו עובד באותם ימים, יהיה זכאי לתשלום שכרו עבור ימי העבודה שהוא נעדר בהם, ולא יותר מ-7 ימים קלנדאריים".

נועה בן שבת: שם יש את ההוראה לתשלום.

נועה בן שבת: זו הוראה קיימת.

יצחק גלנטי: אנחנו לא מדברים עכשיו על כסף.

איה דביר: לשאלתו של חה"כ המציע, האם לא ראוי לקחת זכויות המצויות היום בצווי הרחבה ולחוקק אותם כחוקים.

איה דביר: אני חושבת שזה ראוי, אבל חוק חופשה שנתית יוצר הסדר חסר כיוון שהוא לא מסדיר את עניין התשלום.

איה דביר: לכן, במתוכנת של הצעת החוק הנוכחית זה פחות נכון משפטית, מבלי להיכנס לשאלה האם לא ראוי לקחת את נושא חופשת האבל ולשקול להסדיר אותה בתוך חקיקה.

איה דביר: זו אפשרות סבירה וקיימת.

איה דביר: לא קיבלתי גיבוי לעמדה הזו בוועדת שרים, אבל ברמה המקצועית אין לנו בעיה עם הסדרה מהסוג הזה.

יצחק גלנטי: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק גלנטי: מי בעד הצעת החוק?

יצחק גלנטי: ה צ ב ע ה בעד – 3 נגד – אין נמנעים – אין הצעת החוק עוברת לקריאה ראשונה תודה רבה, הישיבה נעולה.