ועדת המשנה למאבק בסחר בנשים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 19, 2008-07-23 09:30

זהבה גלאון: בוקר טוב לכולם, אני שמחה לפתוח את ישיבת הוועדה למאבק בסחר בנשים.

זהבה גלאון: בעצם זו ישיבת מעקב שכן בפברואר 2007 לפני כשנה, קיימנו כאן ישיבה בהשתתפות השרה וביקשנו לדעת מה עושה משרד החינוך בכל מה שקשור להעלאת מודעות לחינוך אם אפשר לקרוא לזה כך, לחינוך ולהעלאת מודעות במערכת החינוך, הן בקרב מורים והן בקרב תלמידים, גם בשכבות הנמוכות יותר וגם בתיכוניים, בכל מה שקשור לסוגיית הסחר בנשים והזנות, כרכנו את זה ביחד.

זהבה גלאון: אני חייבת לספר לכם שהשבוע ראיתי ידיעה, אני מניחה שכולכם ראיתם ידיעה בעיתון, שנערה בת שש עשרה המסרסרת, כשותפה לסרסור של נערות בנות שלוש עשרה שסיפקה במירכאות נערות לגבר בן חמישים ושתיים.

זהבה גלאון: אני בחרתי להתחיל בזה מכיוון שאחד הדברים שאנחנו עדים לכך בשנה האחרונה בעיקר, אנחנו עדים לצמצום, מיגור זה אולי מילה גדולה, אבל לצמצום בתופעת הסחר בנשים, של מה שנקרא נשים מוברחות או כמו שנהגו להגיד מיובאות, אני מכניסה את המילה הזו במירכאות.

זהבה גלאון: יותר ויותר אנחנו עדים לכך שמתפתחת או משתנים דפוסי הפעולה ומתפתח סחר בנשים ישראליות.

זהבה גלאון: מסרסרים בנשים ישראליות ואחד הדברים שמדאיגים אותנו זה הסחר בקטינות.

זהבה גלאון: זאת אומרת זה קצת מצריך שוב, כל כמה שנים אנחנו עושים שינוי תודעתי.

זהבה גלאון: בזמנו דיברנו בעיקר על נשים זרות שנסחרות לעיסוק בזנות ואז היה חשוב לנו מאוד, בעיקר היו הדברים המרכזיים שדיברנו עליהם בישיבה הקודמת, כמה חשוב שהמערכת תדבר, מעבר לתוכניות על כבוד האדם וכישורי החיים.

זהבה גלאון: אמרנו כמה חשוב שהמערכת תפנים את המודעות לבעיית הסחר בנשים והזנות והקשר ביניהם.

זהבה גלאון: זה לא שפתרנו את הבעיה, גורמי האכיפה אומנם החמירו את האכיפה, את המעצרים, את הענישה.

זהבה גלאון: אבל איכשהו פתאום אנחנו עדים לסחר אחר.

זהבה גלאון: זה חלק מאותו עניין כמובן זה מתקיים.

זהבה גלאון: אנחנו שמענו בזמנו על פעולות שעושה משרד החינוך, את דיווחת לנו גברתי השרה וחשבנו ואנחנו שמענו כמובן על שיתוף פעולה עם הרשות לקידום מעמד האישה והקשר עם הארגונים, יש פה נציגות של הרבה מאוד ארגונים שכל אחד מהארגון שלו עוסק בתחום של חינוך, קידום מודעות, העלאת מודעות.

זהבה גלאון: הניסיון באמת להראות את הקשר בין זנות, סחר בנשים וההפרה של זכויות האדם, ההתייחסות לזה כאל מקשה אחת וכפעולה כוללת.

זהבה גלאון: מאוד חשוב לנו ואנחנו רוצים להודות לך גברתי השרה, על זה שהגעת לכאן ותתני לנו דיווח מה עשתה המערכת בשנה האחרונה.

זהבה גלאון: אני עצמי עדה להרבה דברים, אבל אני חושבת שזה חשוב לדווח לוועדה.

זהבה גלאון: אולי עוד דבר, זה גם מצריך אותנו אני רוצה להגיד, יש לי הרבה זמן מחשבות לגבי המנדט של הוועדה שאני עומדת בראשה, האם גם אנחנו צריכים קצת לשנות את המנדט של הוועדה, להרחיב את המנדט, לצמצם או באמת להתייחס יותר לזנות או לדפוסי העיסוק בזנות המשתנים.

זהבה גלאון: אני רוצה להגיד שאני יודעת שאחד הדברים החשובים שאני חשבתי גם שנעשו, זה העברת ה מודעות הזו גם למורים.

זהבה גלאון: אני בזמנו, אני רוצה ליידע, פניתי לשרה בבקשה להכניס את ההצגה "המערב הפרוע" של סמינר הקיבוצים לתוכנית שלכם ואני יודעת שהייתה פתיחות.

זהבה גלאון: זה משהו שאני חייבת לציין, כי אנחנו מזמינים כאן שרים ואנחנו שומעים הבטחות ואתם יודעים חלק מהדברים תמיד נשאר בגדר הבטחות ואחר כך צריך לרוץ אחרי השרים ואני חושבת שמגיעה מילה טובה גם על העניין הזה.

זהבה גלאון: אחרי כל ההקדמה הארוכה הזו, גברתי השרה ואחר כך נציגי המשרד שלך, בבקשה.

יולי תמיר: קודם כל בוקר טוב, תודה, אני שמחה להיות כאן.

יולי תמיר: כמו שאמרה יושבת ראש הוועדה, קודם כל דלתנו פתוחה ואנחנו משתדלים לפגוש את המצוקות כפי שהם באמת קיימות והם משתנות.

יולי תמיר: אנחנו מודעים כמו שאמרת בצדק לצורך להעלות נושאים מסוימים לסדר היום וגם לעובדה שכשהעלינו נושא מסוים, יכול להיות שמשהו אחר בא והחליף אותו כמוקד לטיפול מיידי ודחוף.

יולי תמיר: אני מוכרחה להגיד שאותי בשנה האחרונה הטרידה לא רק הבעיה של הגיל המאוד מאוד צעיר שבנות מגיעות בו כבר לזנות.

יולי תמיר: נכון שזה נמצא עדיין כתופעה שולית ואני אפשר להפוך אותה לאיזה מאפיין של דור מסוים של בנות, אבל עדיין אנחנו רואים את זה וזה מאוד מטריד.

יולי תמיר: אבל אנחנו גם היינו השנה מאוד מוטרדים מהעובדה שנושא של השפלות מיניות, דווקא בין בני זוג, הנושא של צילום יחסי מין בטלפונים הסלולאריים והפצתו בין תלמידים.

יולי תמיר: לכאורה הוא סוג שונה של תופעה, אבל למעשה הוא חוזר לאותו מקום של שימוש במין כדרך להשפלת נשים.

יולי תמיר: אם יש תופעה שבעיני דווקא הייתה מאוד בולטת השנה, זו העובדה הזאת עם כמה מקרים שהביאו בנות כמעט עד התאבדות, בנות שבתמימותן קיימו יחסים עם ילדים בני גילן, כבר לא מדובר אפילו על פערי גילאים, צולמו והופצו וגם זה דבר שאנחנו מנסים להתמודד איתו.

יולי תמיר: המערכת מנסה מצד אחד וזה לא דבר פשוט, להכניס לתוך המערכת איזה שהיא תפיסה בריאה של מיניות, כדי להתמודד עם הסחף שיש כתוצאה מהתקשורת, כתוצאה מפורנוגרפיה באינטרנט, כתוצאה מדברים אחרים.

יולי תמיר: גם דרך כישורי חיים וגם דרך תוכניות אחרות, באמת לתת איזה שהוא מקום שבית ספר פועל.

יולי תמיר: עוד פעם, מאוד לא פשוט למורים להתמודד עם השאלה הזאת, בכל גיל, זאת בעיה לא פשוטה.

יולי תמיר: הדבר השני הוא באמת להתמודד עם דברים יותר נקודתיים ומרים תיכף תיתן דיווח על הפעילות שצריך לברך אותה, הובילה בצורה מאוד יפה ואיכותית, כשעניין סחר בנשים הוא חלק מהתופעה.

יולי תמיר: באמת כל זה חייב בעיני לפול תחת המסגרת הכוללת של כבוד לנשים, לנשיות וגם ליחסי מין שהם חלק בלתי נפרד מהחיים של כולנו, אבל לא יכול להיות שהם מקבלים איזה שהוא מימד מאוד מעוות בתפיסה של הילדים.

יולי תמיר: להגיד לכם שאני חושבת שכל מה שקורה, אני בדרך לכאן שמעתי את הדיון על הפוליגרף, שהופך להיות ערב הצפייה המשפחתית.

יולי תמיר: הילדים לומדים מזה משהו על מיניות, חברות וזוגיות.

יולי תמיר: זה לא ממש הדבר שצריך לשמח אותנו.

יולי תמיר: אבל אנחנו בחלקת האלוהים שלנו עושים את מה שאנחנו יכולים.

יולי תמיר: מרים, תודה קודם כל.

זהבה גלאון: תודה רבה, מרים שכטר, ממונה על השוויון בין המינים.

זהבה גלאון: אני רוצה להסב את תשומת ליבם של האורחים כאן, שהונחה על שולחן הוועדה תוכנית שהוגשה על יד מרים שכטר, תוכנית ליישום העלאת המודעות במערכת החינוך, בבקשה מרים.

מרים שכטר: בוקר טוב לכולם, אני רוצה לפתוח בתודה לשרת החינוך, לחברת הכנסת, שיש לי את ההזדמנות באמת להציג פעילות שמבחינתי היא מאוד ייחודית, מהמרום שאני מרגישה שכל הפעילות במשך השנה הזאת הייתה מסע אישי שאני עברתי.

מרים שכטר: שינוי תודעתי ולמידה לשם ידע, התלבטויות והתחבטויות ומחשבה.

מרים שכטר: מהמקום באמת של הרצון, כמו ששרת החינוך אמרה, איך מהמקומות הבריאים את מגיעה גם למקומות האלה ואת לא מניחה להם, אני פיקחתי את כישורי חיים ואני עשיתי את כל הפעולות הראשוניות, אז אני יודעת מה עמד מאחורי זה.

מרים שכטר: עמד מאחורי זה באמת החינוך הבריא של מה השפוי בעולם הזה.

מרים שכטר: אבל מכאן היום אני הבנתי שיש את הצורך בחניכה, להיכנס כמו שאני אומרת לחדר המדרגות החשוך, עם פנס ולהראות ולחנוך את הנערות ואת הנערים.

מרים שכטר: זה לא פשוט, כי זה לא בא ממקום של הרתעה וזה לא בא ממקום של איום, אבל זה כן בא ממקום של ידע, של מידע ושל חניכה.

מרים שכטר: את השנה הראשונה אני בחרתי לעסוק מהמקומות המוכרים, להיכנס לבתי הספר דרך תוכניות שכבר קיימות בתוך המערכת, כלומר לא לזעזע את המערכת ולהוסיף ולהרחיב.

מרים שכטר: אני עדיין טוענת ואני חושבת שתסכימו איתי, שכל עוד יש סחר בנשים וזנות והשפלות מיניות והכול, לעולם לא יהיה שוויון בין המינים, לעולם לא יהיה מעמד האישה טוב, גם אם אנחנו נוכל להגיד שיש יותר חברות כנסת ויש יותר נשים בהייטק וכו', כל עוד הנשים האלה נמצאות איפה שהן נמצאות, אין.

מרים שכטר: מכאן התחלנו כמו שאומרים את הגלגול ואני כן רוצה לפתוח ולא לסיים בתודה מאוד, מאוד גדולה למנהלת הרשות לקידום מעמד האישה, שיד ביד עשינו הרבה מאוד פעולות, כולל גם משאבים וכלל את כל הכנסים כבר היינו, כמו צילי וגילי.

מרים שכטר: תודה לארגונים החברתיים ששיתפו פעולה באופן יוצא מן הכלל והתחילה ההתחברות, אומנם עדיין לא כמו שהיינו רוצים, אבל אני בחרתי בשנה הראשונה באמת לעשות את זה מאוד ראשוני, כשרק מערכת החינוך מתחבטת ואין עוד הרבה גורמים שמתחברים, כדי לראות בכלל איך התגובות, לכן כדאי ללכת, מה חשוב לעשות ואיך להיערך ולהתארגן.

מרים שכטר: לקחנו באמת את התופעה שכמו שאנחנו תמיד אומרים שהשתיקה יפה לה, או שהיא בחצר האחורית של החברה, ושמנו אותה במרכז העשייה של מערכת החינוך.

מרים שכטר: למרות השביתה הארוכה ולמרות הבעייתיות של המערכת, לא ויתרנו.

מרים שכטר: מה עשינו, עשינו פעילות מקיפה שכללה כנסי מודעות לעובדי הוראה, השתלמויות לעובדי הוראה.

מרים שכטר: פעילויות בכיתות, כנסים גם לתלמידים והתהליך היה פחות או יותר כך: ראשית פתחנו בכתיבת חוברת שעכשיו ממש יוצאת לאור, חשבתי שהיא תהיה מוכנה אבל היא לא מוכנה.

מרים שכטר: חוברת שכוללת גם מידע, גם נתונים על התופעה, גם את החוקים, גם המחויבות של מערכת החינוך בשינוי התודעה.

מרים שכטר: גם כל מה שנגזר כדי לקיים דוגמאות של שיעורים בכיתות ומעורבות של תלמידים והורים.

זהבה גלאון: זאת החוברת שנשלחה למורים לעובדי הוראה, מה הם אמורים לעשות את זה.

מרים שכטר: בכל מקום שהגענו לכנס או לעבודה בבתי הספר, הם קיבלו את החוברת והם גם העירו על החוברת.

מרים שכטר: כלומר זאת הייתה חוברת דינאמית שקיבלנו.

מרים שכטר: אני שלחתי כל פעם את כל ההערות לכל הוועדה, שראיתם את ההרכב שלה, כל הגופים נמצאים, הרשות, משרד החינוך, כולם.

מרים שכטר: פתחנו ההתחלה הייתה פתיחה בכנסי מנהלים ומורים לשינוי התודעה.

מרים שכטר: קראנו לכנסים האלה כבוד האדם, איש ואישה, כנס המעלה סוגיות בסחר בנשים, בבני אדם בכלל ובנשים בפרט.

מרים שכטר: כלומר כבר בשם חיברו את זה לכבוד האדם, אבל לא ויתרנו על הנקודה המרכזית שמדברת על סחר בנשים.

מרים שכטר: השם יצר את התהליך של ההתחברות.

מרים שכטר: היו שלושה כנסים שמאוד הצליחו ולמרות הקושי של הנושא והחשש שלנו שעכשיו אחרי השביתה הגדולה לא יגיעו, כן יגיעו, אנשים הגיעו והתלהבו ובכל אחד מהכנסים היה או סרט בנושא, אבל השתדלנו שתהיה ההצגה המערב הפרוע, דיון של פנל סביבו ואחר כך אני הצגתי את המדיניות של מערכת החינוך ומה אנחנו אמורים לעשות.

מרים שכטר: אחר כך בעבודה עם הכיתות היו לנו שלושה ישובים שעבדנו בהם ממוקד, באשדוד, שרת החינוך גם יודעת למה, קריית גת ונהרייה.

מרים שכטר: שם התהליך היה כזה, הייתה השתלמות למורים דרך הנושא של כבוד האדם.

מרים שכטר: הם קיבלו את הידע בנושא, דוגמאות של שיעורים בכיתות וכל מה שצריך.

מרים שכטר: אחר כך הם הפעילו שניים שלושה שיעורים בכיתות בנושא.

מרים שכטר: אחר כך היה יום שיא של כנס לתלמידים שגם בכנס של התלמידים הצגנו חלקים מההצגה מערב פרוע, כלומר זה היה מאוד מצונזר, או לחילופין סרט ואחר כך דיון בכיתות שוב, על כל מה שהיה ועל ההתלבטויות ועל ההשלכות לחיים שלהם היום.

מרים שכטר: מה קורה במסיבה של גיל שמונה עשרה וכל השאר.

מרים שכטר: אלה היו שלושה ישובים שמיקדנו את הנושא פרופר וכאלף חמש מאות תלמידים עברו את הנושא.

מרים שכטר: בנוסף לכך דרך התוכניות שאנחנו עושים בשוויון בין המינים, ייחדנו מודלה או שתיים שמדברת על הנושא.

מרים שכטר: כלומר אם אנחנו מדברים על כבוד האדם ושוויון בין המינים, יוחדו שתיים או שלוש פגישות לנושא של סחר בנשים.

מרים שכטר: אם אנחנו מדברים על העצמת נערות, הם היו צריכות לעשות פרזנטציות כדי להיות מסוגלות להציג נושאים, עיקר הנושאים היו סביב הנושא של סחר בנשים.

מרים שכטר: אם אנחנו לומדים את התוכנית של מגדר, פוליטיקה ואזרחות פעילה, הנושאים של ה – DEBATE היו נושאים שכללו סחר בנשים.

מרים שכטר: כלומר מה שאני רוצה לומר הנושא של סחר בנשים הפך להיות נושא שמדובר עליו וזה כבר היה כמעט בכל התוכניות שעשינו, כלומר אני יכולה לומר שעד השנה הזאת אני לא חושבת שזה הופיע באחד מבתי הספר, פשוט לא, והיום אני יכולה לחשוב שלא היה כמעט בית ספר שזה לא הופיע, בכל הארץ וזה דרך התוכניות.

מרים שכטר: בנוסף לכך וכאן גם אתם רואים, התוכניות כוללות שלושה שלבים.

מרים שכטר: יש השתלמויות לעובדי הוראה בנושאים של שוויון בין המינים, אחר כך פעילות עם התלמידים ויש אפילו בתי ספר שעשינו פעילות עם הורים ותלמידים.

מרים שכטר: היו כמה בתי ספר שגם זה נעשה.

מרים שכטר: הפרק הבא שרציתי לדבר עליו זה הרצאות בבתי הספר, במימון הרשות לקידום מעמד האישה אנחנו כל שנה מקבלים כדי לעשות הרצאות בנושאים שונים של שוויון בין המינים.

מרים שכטר: השנה בחרנו, משום שהנושא היה אלימות כלפי נשים, וזה היה בחודש נובמבר, אני חושבת שסחר בנשים זאת אלימות מאוד גדולה כלפי נשים ועשינו איזה שהוא סוויץ' ברור שבתיאום עם מנהלת הרשות.

מרים שכטר: אנחנו מדברים על יותר ממאתיים הרצאות ברחבי הארץ, כולל במגזר הערבי ואפילו בממלכתי דתי.

זהבה גלאון: מי היו המרצים?

מרים שכטר: את המרצים בחרנו מתוך הפול של הרשות.

זהבה גלאון: מהארגונים?

מרים שכטר: כן, בנוסף לכך האום החליט על ציון יום העבדות בשני לדצמבר, ושוב סחר בנשים הוא עבדות של המאה ה-21.

מרים שכטר: לקראת היום הזה שזה אני חושבת או שזה היה סוף השביתה או באמצע שביתת המורים, אנחנו העברנו בכל בתי הספר שאנחנו עובדים איתם ובאתר של שוויון בין המינים, העברנו איגרת על היום הזה, כל מה שמדובר על סחר בנשים בעמוד אחד, ובנוסף לכך שני שיעורים, עיבוד של שיעורים לכיתות שהמורים יעסקו עם התלמידים.

מרים שכטר: כלומר כל החומרים הכתובים הם חומרים שמופנים למורים והתפקיד שלנו זה ללוות את המורים כדי שהם יוכלו לממש את הנושא.

זהבה גלאון: ובכל בתי הספר ביום העבדות, זה לא נכנס עוד.

מרים שכטר: עוד לא, משום שגם הייתה שביתה ולא היינו ממש בקשר, אז בחרנו לשלוח לכל בתי הספר שאני עובדת איתם, אבל זה הרבה מאוד בתי ספר.

זהבה גלאון: אני רוצה להתעכב כאן גברתי השרה, יש אפשרות שלקראת השני בדצמבר הקרוב תהיה הנחיה של השרה?

יולי תמיר: כן, בוודאי,

זהבה גלאון: ברמה של הנחיה של השרה להתייחס ליום העבדות, על כל היבטיו, על כל האספקטים.

יולי תמיר: אנחנו השנה כיוון שכבר נעשתה איזה שהיא עבודת הכנה ויש לנו חומרים, אז בוודאי שנפיץ אותם.

יולי תמיר: נקווה שיהיה שקט ולא תהיה שביתה אז אפשר יהיה, קשה לחייב את בתי הספר כשהם היו בשנה הזאת מאוד, מאוד מוכים וחבולים, אבל השנה הבאה נקווה שכולם יעשו את זה ויעשו פעילות באותו יום.

יולי תמיר: אנחנו בכלל מנצלים את הימים הבינלאומיים שזה ארבעה חמישה ימים בינלאומיים שאנחנו תמיד מאזכרים אותם.

זהבה גלאון: כן, זה הרעיון, או.קי.

מרים שכטר: בעמוד שש יש איזה שהוא פילוח של הפעילויות שאני עושה באופן כללי בשוויון בין המינים והפעילות של הסחר בנשים, כחלק מכל נושא המגדר, אנחנו יכולים לראות את זה כשנה ראשונה כולל שנת שביתה, אז אני חושבת שזאת עשייה מאוד מכובדת.

מרים שכטר: אחרון חביב היעדים לתשס"ט: הפצת החוברת, עשרה ימי מודעות בכל מערכת החינוך, כל המנחים והמנחות מעבר למורים שעובדים עם התלמידים, יש לנו תוכניות שמנחים ומנחות חיצוניים עובדים איתנו, אז השתלמות לכל המנחים והמנחות האלה.

מרים שכטר: בניית מודל וכאן אני באמת חוזרת אל הגופים שהשנה הם היו שותפים מאוד מזערית ואני מציינת בכוונה תחילה, כדי באמת שנראה איך השדה מגיב רק אלינו ושאין עוד גורמים מתווכים.

מרים שכטר: לקראת השנה הקרובה אני מתכוונת שנעשה באמת איזה שהוא מודל של שיתופיות ועבודה משותפת עם הגופים.

מרים שכטר: מורים לספרות ומדעי החברה הם המורים שהכי הרבה יכולים לעסוק בנושא דרך תוכניות הלימודים שלהם, דרך היצירות, דרך העבודה, אז תהיה השתלמות רחבה להם.

מרים שכטר: אנחנו פיתחנו תוכנית שמתחילה, תוכנית שרשרת יחד עם "אשלים" של הג'וינט, שהיא מדברת על חניכה, אפרופו תחילת השיחה שלי, חניכה של נערות בוגרות שעברו תוכניות העצמה, איך הם חונכות נערות צעירות בגיבוי של אשת קשר בתוך מערכת החינוך, במתן מרחב מיוחד לנושא ואם תרצו בהזדמנות אני ארחיב על הפעילות הזאת.

זהבה גלאון: בזמנו, השרה אני חושבת, ציינה שתעשו אולי שיתוף פעולה עם מועצת התלמידים הארצית שאמרתם שהם גורם שמפיץ חומרים בעניין הזה.

זהבה גלאון: נעשה משהו או שלא הגעתם לזה?

יולי תמיר: לא, האמת היא שאנחנו עובדים איתם הרבה, הנושא הזה הוא לא נושא, אין לו –

זהבה גלאון: החלטתם שזה לא.

יולי תמיר: הם לא יודעים להתייחס לזה, זה מביך אותם, הם גורמים יותר נזק מתועלת.

יולי תמיר: למשל בענייני זכויות אנחנו מעבירים דרכם זכויות תלמידים, אנחנו מעבירים דרכם זכויות עובדי קבלן למשל.

יולי תמיר: עשינו שיתוף פעולה איתם, אבל העניין של נושאים של עבודה שקשורים למיניות, זה מאוד מורכב.

יולי תמיר: ניסינו וראיתם שזה –

זהבה גלאון: הם לא סוכני שינוי מתאימים.

יולי תמיר: כן, הם בעצמם לא מספיק בשלים לבוא ולעמוד.

יולי תמיר: בשביל ילד בן שבע עשרה, או ילדה בת שש עשרה לעמוד בפני כיתה ולדבר על זכויות עובדים, זה דבר אחד ועל דברים אחרים זה קשה להם.

זהבה גלאון: בדרך כלל לא יוצא לנו כל כך הרבה הזדמנויות לשבח, אז אומנם ציינתם את זה בחוברת שלכם אבל אני גם אציין את זה, שבדוח האמריקאי, בדוח של מחלקת המדינה האמריקאית שהתפרסם בחודש יוני לפני חודש וחצי בערך, אז מחלקת המדינה בוחנת מה נעשה ברשות המבצעת ומה עושה הכנסת ומה עושים הארגונים.

זהבה גלאון: אחד הגורמים שהדוח האמריקאי שיבח זה את הפעילות ההסברתית והחינוכית של משרד החינוך, אני חושבת שזה ראוי לציון.

זהבה גלאון: זה מאוד מרשים כמובן, אנחנו היינו רוצים שזה יהיה פי, פי כמה, אנחנו תמיד זה נראה לנו חשוב, אבל טיפה בים, אבל אנחנו מבינים את המגבלות.

זהבה גלאון: מרים, את רוצה שעוד מישהו מהמשכר שלכם מהאנשים שיושבים יציג, או שמבחינתך הקפתם?

זהבה גלאון: מה שאני חושבת שאולי אחד הדברים שהייתי רוצה זה שבאמת כמו שציינתי, נתלים בימים הבינלאומיים האלה כאיזה וו כזה, אפשר לחשוב לקראת השני בדצמבר הזה, משהו כזה מסיבי שכל מערכת החינוך מדברת על זה.

זהבה גלאון: זאת אומרת זה יום ההתרחשות, זה יום הפעילות.

זהבה גלאון: שיהיה ברור שיש כאן איזה מסה קריטית.

זהבה גלאון: זאת אומרת זה מאוד מרשים אבל אנחנו יודעים שיש עשרות אלפי תלמידים וכמה מורים יש?

יולי תמיר: מאה עשרים ושמונה אלף, אבל יש גם גנים, קבוצת הגיל הרלבנטית -

זהבה גלאון: עדיין זה אלפים, מדובר באלפים.

יולי תמיר: נכון, קבוצת הגיל הרלבנטית שלנו צריכה להיות על יסודיים.

יולי תמיר: יש לנו בעיה בוא נגיד את האמת, אנחנו לא יכולים להיכנס למגזר החרדי בכלל.

יולי תמיר: אנחנו במגזר הממלכתי דתי בעדינות רבה ואני חושבת שאחד הדברים הבאים לעשות ואולי יחד איתך, זה להביא דווקא את הרשתות.

יולי תמיר: לא שאין שם בעיות של זנות, דרך אגב גם בגזר החרדי יש, והם יודעים את זה.

יולי תמיר: אבל לנסות ולהיכנס למגזר הממלכתי דתי ולהיכנס למגזר הערבי.

יולי תמיר: אם תסתכלו על הפריסה אז במחוזות של הממלכתי נכנסים בסך הכול לא רע ובהחלט ההצעה שלך היא מקובלת ונעשה אולי כמו שעשינו לפני שנתיים שהפצנו פוסטר בכל בתי הספר.

זהבה גלאון: זה גם ויזואלי, זה גם מדברים עליו, זה גם עושים איזה פעילות.

יולי תמיר: נעשה את זה ביחד, בהחלט אפשר לעשות.

זהבה גלאון: כן, זה נותן איזה סוג של –

יולי תמיר: הבעיה הכי קשה שלנו היום היא להיכנס, יש מגזרים שהם מאוד, מאוד שמרניים ומאוד מאוימים ברמה הזאת ואפשר גם פה, אני לא יודעת אם יש פה מישהו שמייצג את המגזר הערבי, אבל מאוד קשה לנו להיכנס, הם לא רוצים.

מרים שכטר: בנושא הזה למשל כנס במגזר הערבי לא יכולתי לעשות.

מרים שכטר: אבל כן דרך כבוד האדם, קצת כן נגעתי.

מרים שכטר: זאת אומרת יש משהו שאנחנו חייבים לזכור, מערכת החינוך היא מאוד שמרנית, זה התפקיד שלה.

יולי תמיר: המערכת פחות שמרנית מהציבור שהיא צריכה לשרת.

מרים שכטר: אני הופתעתי מאוד לטובה שיכולתי לממש את מה שמימשתי, אני חייבת להודות וכמו שאתם כבר יודעים אני אשת חינוך ותיקה.

מרים שכטר: כי כן צריך לעבור שינוי תודעה, חייבים, אני רואה מה אני עברתי.

מרים שכטר: זה התחיל בכנס באו"ם ששם שתינו היינו מזועזעות.

מרים שכטר: כי את רואה ילדות קטנות שמספרות שסחרו בהם מגיל שלוש וארבע הם העבירו אותם מדינות וכו', פתאום את אומרת וואו.

מרים שכטר: ההמשך בכל –

זהבה גלאון: אנחנו לשמחתנו לא במצב הזה, שסוחרים בילדות בנות שלוש עשרה ושנערות בנות שלוש עשרה יוצאות בהפסקות לפעילות זנות כדי לרכוש ג'ינס עם מותגים כאלה וכאלה.

זהבה גלאון: זה מאוד בעיה, או.

זהבה גלאון: קי.

זהבה גלאון: , מרית דנון, יושבת ראש הרשות לקידום מעמד האישה.

מרית דנון: זו באמת ישיבה שמעידה על שיתוף פעולה נפלא בין רשות אחת למשרד ממשלתי אחר וחלק משיתופי הפעולה יוצא דווקא מהוועדה פה.

מרית דנון: אני לא זוכרת אם זה היה מהישיבה, אבל את זרקת לנו פה את הכפפה של המערב הפרוע.

מרית דנון: התכנים הופנמו לתוך מערכת החינוך ויופנמו גם לצבא ולרשויות המקומיות.

מרית דנון: סביב הצבא זה לא רק הצגה אלא נוצר סביב זה פנל, מחומרים שאנחנו בודקים, חומרים השוואתיים בעולם אנחנו רואים שזה מביא להעלאת מודעות.

מרית דנון: הצגה וסביבה פנל של מומחים ואני בעצמי נכחתי באירוע כזה באשדוד אני חושבת וזה היה מאוד, מאוד מועיל.

מרית דנון: זה היה גם בבת ים.

מרית דנון: בנוסף לזה אני רוצה לציין שבתוכנית הבין משרדית להוצאת נשים ממעגל הזנות, הרשות לקידום מעמד האישה עומדת בראשה ושותפים בה מספר משרדים, יהיה מדי שנה תקציב אני חושבת של מאתיים אלף שקל למערכת החינוך, כל שנה, זה בספר התקציב.

מרית דנון: זאת אומרת שזה ממש הפך לרוטינה מובנת כזאת מבחינה תקציבית.

מרית דנון: אני רוצה להפנות את תשומת לב השרה, גם של מרים שכטר וגם של חברת הכנסת גלאון, שניתן לקבל הרבה רעיונות שניתן להפנימם למערכת החינוך מתוך ארצות אחרות.

מרית דנון: למשל, בבריטניה הבי.

מרית דנון: בי.סי.

מרית דנון: מפיק סרט שמוכנה למערכת החינוך, סרט שמראה על סחר בנערה, סחר פנימי מה שאנחנו קוראים.

מרית דנון: נערה שיש לה חבר נרקומן והיא לא יודעת כשהיא נכנסת לקשר הזה, בגיל התיכון, במשך הזמן כאשר הוא צריך לשלם חובות לנושים שלו, הוא מתחיל לסחור בה.

מרית דנון: זה סחר לשמו וזה אני חושבת יכול מאוד, מאוד לדבר לגילאים האלה.

מרית דנון: צריך להפיק משהו כזה, ערכה כזאת שאפשר להקרין אותה בכיתה ולערוך דיון ולהתאים אותה לדפוסים שקיימים פה.

מרית דנון: שיהיה משהו מוכר ומפה ולא משהו שקורה באלסקה, משהו מרוחק כזה ומנוכר.

מרית דנון: אם אתם תקבלו את הרעיון אנחנו נהיה מוכנים לעזור גם מבחינה תקציבית.

זהבה גלאון: זה לא אולי הפורום, אבל אפשר ליזום תחרות כזאת בין כל בתי הספר לעיצוב, פרסום, וידאו, אודיו, אני לא יודעת, יש היום המון מגמות ואפשר לעשות תחרות, זה גם מכניס עוד מעגל רחב, מכניס עוד אנשים.

יולי תמיר: מרית דנון, סליחה שאני מפריעה לך, לקחנו את הכתבה שהייתה בערוץ 2 על הצילומים בטלפונים.

זהבה גלאון: של עין גדי,

יולי תמיר: לא, לא, זה גם כתבה שהייתה על בני נוער שמנצלים מינית באמצעות הסלולר.

יולי תמיר: הפצנו בבתי הספר ורואים שכשיש חומר טוב, קל יותר לעורר את הנושא.

מרית דנון: אני רוצה להפנות להסברה הענפה שנעשית גם מצד מערכת החינוך וגם מאיתנו, יש איזה תופעה שאני מדברת פה את עזרת השרה ואת עזרת חברת הכנסת גלאון וכל הארגונים ומי ש יכול להצטרף.

מרית דנון: לצד פעילות ההסברה הזאת שהיא פעילות מאוד מבורכת, הטלוויזיה למשל מקרינה סדרות, נמצאת פה עידית, הגברת של מכון תודעה, שעוזרת לנו בנושא הזה.

מרית דנון: סדרות כמו בורדל או מיומנה של זונת צמרת, שהן כמובן חשופות גם לגילאים האלה שאנחנו עושים פעילות הסברה.

מרית דנון: אנחנו פנינו בבקשה לשני הגופים האלה להוריד את הסדרות האלה מסדר היום.

מרית דנון: מאחר והמדינה מנהלת עכשיו תוכנית להוצאת נשים ממעגל הזנות, קיבלנו תשובה שהם מציגים שם פנים רבות לנושא, גם את נושא הבחירה.

מרית דנון: כאילו זה לא כל כך נורא.

מרית דנון: אני מוכנה להעביר לכם כדי שתהיה מתקפה וזה לא יעבור בשלום הדבר הזה.

זהבה גלאון: כן, אני אשמח.

מרית דנון: באופן כללי אני רוצה לומר שאני מאוד מברכת על הסברה דו כיוונית, זאת אומרת גם פעילות של הרשות שלנו שהיא מתוקצבת מהתוכנית הזאת של הזנות לקהל הרחב וגם אני רואה את הילדים בתיכון כאזרחי המחר.

מרית דנון: זאת אומרת זה משהו שאמור להגיע בסופו של דבר לאותו שלב בתודעה, תודה.

זהבה גלאון: תודה רבה, אין ספק ששיתוף הפעולה הזה בין ראש הרשות גם למשרד החינוך וגם איתנו וגם עם כל הארגונים, הדבר הזה שיש גוף כזה שאת עומדת בראשו, זה באמת משהו ראוי לציון.

זהבה גלאון: אני חושבת שזה רעיון נפלא ופעילות מצוינת.

זהבה גלאון: מה שאנחנו נעשה גברתי השרה, נעשה התייחסויות קצרות, כי אני רוצה שהשרה תשמע את כולם בכל זאת וכל מי שיושב כאן זה אנשים שפעילים בשטח, זה כל נציגי הארגונים החברתיים ואין דבר שאני יכולה להגיד שאני יוצאת מופרית ממנו יותר מלשמוע את הארגונים, תמיד עם הארגונים והעבודה שלהם כמובן ושיתוף הפעולה הזה בעצם מביא להצלחה של העלאת המודעות של הנושא.

זהבה גלאון: אז אנחנו עושים ככה, כל אחת ממש בכמה דקות, כי חשוב שהשרה תשמע אתכם, זו הזדמנות, אז אנחנו נסכם את הישיבה.

יעל ליטמנוביץ: יעל ליטמנוביץ, אמנסטי ישראל, אני מרכזת תוכנית למאבק בסחר בבני אדם דרך חינוך.

יעל ליטמנוביץ: זאת תוכנית חדשה אז היא עוד לא פועלת בבתי ספר, אבל בכל השנים שעברו זכויות נשים הם אחד הנושאים העיקריים שאמנסטי מטפל בהם וכמעט בכל בית ספר שנכנסנו אליו יש מאות כאלה, זכויות נשים הם נושא שעולה.

יעל ליטמנוביץ: שנה הבאה אנחנו מתמקדים במורים, בהכשרות מורים, בהשתלמויות מורים, ביצירת מורים שהם נאמני המאבק בסחר בבני אדם, כמובן בתלמידים וגם נגיע לכוחות הביטחון, שזה לא בתוך מערכת החינוך.

יעל ליטמנוביץ: הדגש יהיה גם על סחר בבני אדם וגם על סחר בנשים.

זהבה גלאון: מה זה נאמני?

זהבה גלאון: כמו נאמני איכות סביבה?

זהבה גלאון: כמו נאמני ניקיון?

זהבה גלאון: מה זאת אומרת?

יעל ליטמנוביץ: הרעיון הוא לתת מלגות למורים, בהתחלה למורים לאזרחות, לפתח ביחד איתם תוכניות חינוך שיכולות להשתלב במערכי האזרחות ולשלוח אותם לשטח כנאמנים של המאבק, כשהרעיון הוא באמת לקבל פידבק מתמיד של מה עובד בכיתות, מה לא עובד בכיתות ולפתח, כלומר שנה הבאה כבר נרחיב את כמות המלגות שאנחנו נותנים, באמת ליצור קאדר של מורים שמחויב למאבק הזה.

זהבה גלאון: נאמני, זה יפה, תודה רבה, בבקשה.

אלה אייל: אלה אייל מהמטה למאבק בסחר בנשים.

אלה אייל: המטה פועל מספר שנים מול בתי ספר, מול תנועות נוער, מול כוחות הצבא, מול סטודנטים, מול עורכי דין, גם בהעברת הרצאות.

אלה אייל: מרים שכטר יודעת, אנחנו שיתפנו פעולה בצורה נרחבת.

אלה אייל: אנחנו כתבנו מערכים מאוד מפורטים עם נספחים, מצגות, סרטונים אינטראקטיביים, שהועברו כל החומר גם לרשות לקידום מעמד האישה, גם ליחידה לשוויון בין המינים.

אלה אייל: הוצאנו דיסק עם התוכנית "עובדה" של אורלי וילנאי פדרבוש ועם התוכנית "מבט שני" שתיהן עוסקות בסחר בנשים, שיהיה לעזר למורים.

אלה אייל: בנוסף לסרטונים הקצרים שהפקנו, לפני שלוש שנים עשינו תחרות בין סטודנטים בבית ספר לקופי רייטיניג ועיצוב גראפי.

אלה אייל: תחרות מאוד נרחבת, יש לנו גם כרזות וגם כמו שאמרתי סרטונים.

אלה אייל: אני רוצה רק לציין מבחינתי בנוגע למה שמרית העלתה.

אלה אייל: התוכנית וידויה של זונת צמרת לדוגמא, אני נכנסתי לאתר האינטרנט.

קריאה: באיזה ערוץ זה?

זהבה גלאון: זה באחד מערוצי יס, אני מקליטה את זה.

אלה אייל: תוכנית הסדרות של יס, זה הערוץ.

אלה אייל: כתבתי אישית גם לשר אטיאס והוא החזיר לי תשובה אישית, כבן אדם מן השורה, לאו דווקא כארגון.

אלה אייל: הוא אמר שאין לו דרכים לפעול, זאת אומרת הם עומדים בתוך הקריטריונים החוקיים שיש לרשות לטלוויזיה ושידורי רדיו, לצערנו, ובוודאי באינטרנט שאין שום מגבלה והם מראים את התוכנית הזאת באינטרנט ואנחנו יודעים שבני נוער היום באינטרנט.

אלה אייל: חשוב לי מאוד לציין שאתם דיברתם על נערות בזנות, זה לא רק נערות, הנערים הם לקוחות בפועל, הם לא רק לקוחות פוטנציאליים.

קריאה: הם גם קורבנות.

אלה אייל: והם גם קורבנות, זאת אומרת עלם נתנו נתון ב- 2006 שיש אלף נערים ונערות בזנות, מתוך שוק של בסביבות עשרת אלפים ומעלה.

אלה אייל: זאת אומרת אנחנו יודעים שזה פשע, אנחנו יודעים פשע מאורגן, אנחנו לא באמת יודעים מה זה.

אלה אייל: אבל בסך הכול יש כאלף בני נוער, נערים ונערות בזנות, שמתוכם רבע הם נערים, שנצרכים גם על ידי גברים.

אלה אייל: זאת אומרת זה שוק נרחב, אנחנו יודעים שהיום למסיבות גיוס, יש מרצה שהעביר הרצאה בקריית שמונה, באחד מבתי הספר, אומר שבאו אליו נערים בכיתה י' ואמרו שהם קונים את זה כמתנה, הם אוספים כסף חמישה חבר'ה קונים מתנה ביקור אצל זונה וכבר שמענו על מקרים הרבה יותר גרועים מזה, שאבא לוקח את הבן שלו למתנת בר מצווה.

אלה אייל: זאת אומרת זה קיים ומתעלמים מזה, ואנחנו שוב מברכים –

זהבה גלאון: סליחה שנייה, כל הרעיון הזה של לקראת גיוס, זה הדבר הכי איני שעושים מסיבת גיוס ושמביאים- , זה משהו שצריך לעשות התייחסות לגביו.

מרים שכטר: במשך שנים אני יודעת מאנשים מאוד מכובדים שסיפרו את זה, כי זה היה לגיטימי, שהאבא לוקח את הנער לזונה, כדי שהוא ילמד את החיים.

זהבה גלאון: יש צו איסור פרסום על אישיות מאוד, מאוד מכובדת, מו"ל של אחד העיתונים שהיה שותף יחד עם עוד חבר שלו בתפקיד מאוד, מאוד בכיר, שלקחו את הבן שלהם למכון מאוד מפורסם.

זהבה גלאון: אני חושבת באמת, אני לא יודעת איך זה הולך לקראת גיוס.

יולי תמיר: זה בדרך כלל לא בבתי הספר, זה רק דרך המודעות בתוך בית הספר, שהתופעה הזאת, שזה דבר מגונה.

יולי תמיר: מה שאנחנו מתמודדים איתו במגוון של תופעות זה שתייה וזה סמים וזה הסנפת גז ודבק.

יולי תמיר: אנחנו מתחילים להגיב להם.

זהבה גלאון: התחרות קשה.

יולי תמיר: זה גם נשמע לילדים, אנחנו מתחילים להגיד זה לא וזה לא וזה לא, ואז הם מסתכלים עלינו בתור אנשים שלא רוצים לתת להם לחיות, זאת בעיה קשה.

מרים שכטר: לכן אנחנו מדברים על חניכה, איך את מלמדת מה כן ומה לא, אתה הולך בתוך היער, יש את הדוב ויש אריה ויש נמר ותסתכל שיש, זה בעצם הגישה.

אלה אייל: אני רק אסיים, אני אומרת פה בשמחה רבה, שהמטה למאבק בסחר בנשים יעמיד את שירותיו ואת צוות המרצים שלו ואת הצוות החינוכי שלו, כמובן לעזרת משרד החינוך ולעזרת הרשות לקידום מעמד האישה בכל דבר ותודה.

זהבה גלאון: מצוין, תודה, בבקשה,

ידידה וולף: אני ידידה וולף, גם מהמטה למאבק בסחר בנשים, אני אתנצל מראש בפני מרים שהיא תשמע את הדברים שהיא שמעה ממני כבר אלף ואחת פעמים, כי אנחנו חוזרים על אותם דברים הרבה ואנחנו עובדים ביחד זמן מה בהקשר הזה.

ידידה וולף: תמיד מפריעים לי הצדדים הפרקטיים של כל העניין, כי בסופו של דבר הדברים נופלים על ההיבטים הפרקטיים וגם על ההיבטים הקטנים ביותר, כל הפרטים הקטנים.

ידידה וולף: אני חושבת שכשאנחנו מדברים על נושא התודעה, אנחנו צריכים גם להגדיר לעצמנו מה המטרות שלנו, עם כל הפעילות המבורכת ובאמת מבורכת שנעשתה, אנחנו מתייחסים לפעילות תודעתית שאנחנו עושים כלפי המורים וכלפי בני הנוער וזה פשוט פעילות שונה לחלוטין אחד מהשני.

ידידה וולף: מה גם שיש לנו מטרות שונות, גם בהקשר זה וגם בהקשר זה, יש תודעה לשמה ויש תודעה שהמטרה שלה היא להפחית את הביקוש לשירותים אלה אצל לקוחות קיימים ולקוחות פוטנציאליים, שזה הדגש שלנו בוודאי.

ידידה וולף: יש בנוסף על כך יש פעילות שמיועדת על מנת למנוע התדרדרות לזנות, של בני נוער, בעיקר של הבנות.

ידידה וולף: התוכניות הם פשוט מוגדרות ונבנות בצורה אחרת לגמרי וצריך לקחת את זה בחשבון.

ידידה וולף: המערכת היא נורא עמוסה ואנחנו כולנו יודעים את זה וכולנו יודעים שמאוד קשה להכניס דברים חדשים למערכת.

ידידה וולף: לכן אני מדברת עם מרים שכטר על עניין התמריצים, כי אני חושבת שעל מנת לעשות משהו מסיבי כפי שאת מתארת, בין אם זה בשני לדצמבר ובין אם זה באופן כללי, חייבים לתת תמריץ למורים.

זהבה גלאון: כמו מה?

זהבה גלאון: איזה תמריץ?

ידידה וולף: גמול השתלמות, אם הם מעבירים שיעורים, על העברת השיעורים עצמם, לאו דווקא על ההשתתפות בכנס.

ידידה וולף: אני רוצה לראות מצב בו המורות או המורים אפילו חושבים שאם הם לא יעבירו שיעור על זה, אז יפסידו משהו, כי אז באמת ייתן להם מניע לעשות את הדברים.

זהבה גלאון: את מדברת על סנקציה, את לא מדברת על תמריץ.

ידידה וולף: לא, אני לא מדברת על סנקציה, אני אומרת את זה בלשון שלילי, אבל אני מתכוונת לתמריץ חיובי.

יולי תמיר: אין דבר כזה במערכת, יש גמול השתלמות זה שהם הולכים למפגש כזה, מקבלים גמול השתלמות.

יולי תמיר: שזה תמריץ ללכת, אבל אנחנו לא יכולים להכניס לתוך המערכת תשלום על העברת נושא מסוים, כי אין לזה סוף.

ידידה וולף: אני מבינה, אבל כתנאי מקדמי להשתתפות בכנס, יכול להיות העברת השיעור בנושא ואז הכנס יכול להיות הפקת לקחים.

קריאה: - בנושא אחד ולקלקל בנושא אחר, אנחנו עכשיו נתחיל לשלם לכל פיפס שמורה עושה?

זהבה גלאון: הנקודה ברורה, הלאה.

יעל ליטמנוביץ: אני יכולה שנייה לקטוע אותך?

יעל ליטמנוביץ: אני מתנצלת, אני פשוט רוצה לציין שאמנסטי הולכים להפעיל גמול השתלמות באוניברסיטה העברית ובאורנים ובתקווה בעוד מקומות בנושא של זכויות אדם וסחר בבני אדם.

מרים שכטר: ללמידה,

יולי תמיר: ללמידה, לא להעברת הקורס, זה ההבדל.

יעל ליטמנוביץ: העברת פרויקטים לבית הספר, במקום עבודה מעשית.

זהבה גלאון: מה שהייתי מציעה זה למורים –

מרים שכטר: מורים שלומדים הם מקבלים גמול השתלמות ואם הם עושים עבודה שבדרך כלל העבודה זה מערכי שיעור כדי שהם יוכלו להפעיל, כי המגמה היא כדי שהם יעסקו בנושא ולא רק ילמדו, אז הם מקבלים גמול השתלמות עם ציון.

זהבה גלאון: ברור, בואו נתקדם, ברור, הנקודה ברורה, אני רוצה שכולם ידברו.

ידידה וולף: לא הרחבתי בעניין יותר מדי, דבר אחד אחרון שאני חושבת שמאוד חשוב לקחת בחשבון, כשאנחנו מדברים על פעילות שמופנית למורים, חייבים לקחת בחשבון שזה לא רק מועצת התלמידים שמביך אותם הנושא הזה וקשה להם להעלות אותו.

ידידה וולף: זה המגבלה הכי גדולה של המורים, אני יודעת שהעניין הזה כבר שולב בהרצאות, אבל חייבים לדעתי אפילו לפתח את זה עוד יותר ולתת למורים כלים להתמודד עם נושאים טעונים.

ידידה וולף: עכשיו יש כמובן מורים שיש להם את זה ואין להם בעיה לעשות את זה ממילא, אז צריך לתת להם את המעט כלים, אבל באופן עקרוני זה מגבלה מאוד מובהקת בהקשר הזה.

ידידה וולף: באופן כללי רק לסיום, אני הייתי אומרת שהפעילות על העברת הרצאות, כדאי להמשיך ולהיעזר בארגונים הוולונטאריים, כי יש לנו צוות של אנשים שהם כבר מיומנים להעביר הרצאות בנושא הזה ואנחנו יכולים כבר להביא את החומרים שכבר בנויים ולהעביר במסה של מקומות.

זהבה גלאון: תודה רבה,

אנט קולינס: אני אנט קולינס, יושב ראש של הקבוצה בשם – "אנחנו שוות".

אנט קולינס: עכשיו אנחנו שוות עובד בשטח משהו כמו שש עשרה שנה.

אנט קולינס: היום כשאני מסתכלת יש שינוי, יש הרבה קבוצות והקול של האנשים זה מאוד קטן, הקול שלי והקול של כל הבנות.

אנט קולינס: כל הבנות פגועות, כולם, אחד, אחד, אני לא מכירה אף בחורה שהייתה שמה והיא לא פגועה.

אנט קולינס: אנחנו גם רוצים לעבוד וזה כל הזמן חוזר לאותו דבר.

אנט קולינס: סליחה אולי הקול שלי חזק, אולי לא חזק היום, אני לא יודעת, זה היה קשה לי לבוא היום, מפני שבדיוק לפני שלושה שבועות, ראיתי מול העיניים שלי את הפיגוע.

אנט קולינס: היה מאוד קשה בדרך לפה היום, מאוד, מאוד קשה, סליחה.

זהבה גלאון: לינדה הייתה בישיבה הקודמת ובדיוק שהיא יצאה היה הפיגוע.

אנט קולינס: היה בדיוק מול העין שלי, אני ראיתי את הטרקטור הזה מול העין שלי, אני באה לירושלים אני אומרת אוי ואבוי לי והיום עוד פעם אתמול.

אנט קולינס: אני אמרתי – לא, אנט YOU ARE GOING.

אנט קולינס: יש הרבה עבודה, אבל אנחנו חייבים לשמוע את הקול של הבנות.

אנט קולינס: מאוד חשוב לשמוע מה הם רוצים, מפני שבסוף הדבר - למי שאנחנו באמת רוצים לעזור, אנחנו רוצים לעזור לבנות.

זהבה גלאון: תודה רבה, לינדה עושה עבודה מאוד חשובה בקרב נשים שעסקו בזנות ויצאו ממעגל הזנות והיא מסייעת להן להשתקם, תודה רבה.

זהבה גלאון: ריטה חייקין, מארגון אישה לאישה לחיפה.

ריטה חייקין: אני מרכזת פרויקט מאבק בסחר בנשים ובזנות משנת 2002 ודווקא הייתי רוצה, אנחנו שינינו את הפאזה שלנו משנת 2002 אנחנו אמרנו שאנחנו לא נעסוק בנושא סחר בשנים אלא גם בזנות ונעבוד עם נשים ישראליות, מכיוון שיש לנו מספיק ניסיון.

ריטה חייקין: ההמלצה שלי היא, לארגונים לא ממשלתיים, גם למוקד סיוע, גם לאישה לאישה, לדעתי גם לעצמי, יש מספיק ניסיון כדי שמדינה תיקח מאיתנו את הניסיון הזה, כייעוץ שלנו, אפילו בתשלום, אבל עדיין אנחנו יכולות לתת את הייעוץ.

ריטה חייקין: אני לא חושבת שהארגונים האלה שצריכים לרדוף אחרי בתי ספר ולעשות את ההרצאות בתוך בתי ספר אומנם אם תזמינו זה יהיה טוב, אבל יחד עם זאת אנחנו יכולים לתת ייעוץ ויכולים לתת מידע הכי עשיר שיש ותיקחו, תנצלו את זה.

ריטה חייקין: עוד דבר, לגבי הערביות ואני ציינתי את זה ואני אחזור על זה, לגבי מגזר הערבי, אנחנו דווקא היה לנו ניסיון מוצלח וכן נכנסנו וכן דיברנו עם המורים מהמגזר הערבי.

ריטה חייקין: לכן אני חושבת שדווקא כאן במקום זה, גם תיקחו מאיתנו את הייעוץ, ידע שלנו, איך שאנחנו עשינו את זה, נשמח לעזור ונשמח גם לחלוק במנחות שלנו שמדברות גם ערבית וגם נכנסות לאותן ערים ומדברות איתם עם נושאים שונים, לא רק על סחר בנשים, אלא גם על זנות, שאלו נושאים שבשבילנו זה כנושא אחד.

ריטה חייקין: עוד משהו, אני דווקא לא חשבתי שצריך לדבר רק על נשים שבזנות, אני חושבת שאם בתי ספר כמה שיותר החדירו את הנושא של עניין צרכן, מי בדיוק צרכן, זה ישפיע יותר.

ריטה חייקין: יכול להיות שבעוד כמה וכמה שנים, נראה סוף סוף את החוק שלנו, הפללת לקוחות מין, במדינת ישראל.

ריטה חייקין: אבל התודעה צריכה להתחיל מבתי ספר ולא רק שיש נשים, אלא גם יש פן הצרכנים, שאנחנו לא בהכרח רואים אותם בישראל כמשהו שלילי, אלא-

זהבה גלאון: אנחנו מנסים לקדם במושב הבא אני מקווה, יש דיונים במשרד המשפטים, הצעת חוק שלי מאוד מקיפה שנוסחה על ידי מוקד סיוע לעובדים זרים בנוגע להפללת לקוחות של תעשיית המין.

זהבה גלאון: כי אחד הדברים שבאמת ריטה מדגישה, התעסקנו המון בנשים, בנערות בכל הקורבנות, התעסקנו בסוחרים, בסרסורים ובעצם לא התעסקנו בצלע השלישית במשולש הזה ואלה הצרכנים.

זהבה גלאון: יש באמת גישה סלחנית, זה נראה בסדר לצרוך מין, זה נראה בסדר להיות "קליינט" של תעשיית המין.

זהבה גלאון: זה אחד הדברים הבאים אבל פרה פרה לצערי במערכת.

ריטה חייקין: אני דווקא מאוד אופטימית, בסוף נגיע.

איילת הלברשטט: אני איילת, מתמחה בלשכה לסיוע משפטי בתל אביב, אנחנו פחות נוגעים בנושא של חינוך, פשוט רציתי להוסיף כי הייתי סטודנטית ולימדתי בבתי ספר ואני חושבת שאמרתם מורים לספרות ומורים למדעי החברה, אני חושבת שאפשר מאוד להיעזר בסטודנטים למשפטים שמלמדים בבתי ספר, וללמד אותם בשיעורים, הנוער מאוד נמשך למשפטים וללמוד, והם יכולים להיעזר וללמוד אותם בין טוב לרע, מה זה זנות, מה העבירות.

איילת הלברשטט: לקדם את הנושא של מלחמה בסחר בנשים וגם הסטודנטים מאוד קרובים בגיל לאלה מכיתות י"א, י"ב, וזה יכול יותר לקדם את הנושא.

זהבה גלאון: תודה, עידית הראל שמש ממכון תודעה.

עידית הראל שמש: מכון תודעה הוא ארגון וולונטארי שעוסק במחקר והסברה בנושא הזנות, אני רוצה להתחיל דווקא בנושא של הציבור הדתי והחרדי, אנחנו ישבנו עם פעיל חברתי מבני ברק והוא סיפר לנו שיש תופעה שנערות דתיות, חרדיות, שוכרות דירות בבני ברק רמת גן ומקבלות שם גברים, גם דתיים, גם חילוניים.

עידית הראל שמש: אני חושבת שכדאי לנסות, מכון תודעה חושב שצריך לנסות כן להעלות את הנושא, אני לא חושבת שיקרה להם משהו, הם ידעו להתמודד עם זה, זה אחד.

עידית הראל שמש: דעותיה של עמותת מכון תודעה, די ידועה לכולם, אנחנו רואים וחושבים, התחושה שלנו שהשינוי התודעתי צריך להיעשות גם פה, אנחנו חושבים שההתעסקות בנושא סחר בנשים הוא בזבוז זמן.

עידית הראל שמש: מכיוון שהכותרת צריכה להיות - הזנות.

עידית הראל שמש: אם אנחנו רוצים באמת להילחם בסחר, צריך להילחם בביקוש ואני כשאני עומדת מול תלמידים, ואני אומרת להם סחר בנשים, זה נשמע להם זאתי שבאה מרוסיה, זה לא קשור אליהם, זה לא מדבר אליהם, היא באמת, הרבה פעמים אומרים לי טוב, היא בחרה בזה, היא כבר באה זונה, כבר משם.

עידית הראל שמש: שזה גם צריך לדבר איתם.

עידית הראל שמש: אבל הם לא מבינים שזה קשור ביניהם, קשור אליהם ושמדברים עליהם.

עידית הראל שמש: אני חושבת שהדיון צריך להיות על הזנות, אני חושבת שיום בנושא עבדות לא אומר שום דבר לתלמידים, עבדות הייתה בארצות הברית ובמאה העשרים, אני לא יודעת בכלל אם המילה הזאת מקשרת אותם למועדון הבורסה ולרחוב פין אחד ולכל הדירות הדיסקרטיות, אני לא חושבת שזה בכלל בתודעה שלהם עושה את הקשר.

עידית הראל שמש: אני רוצה פעם אחת להבין למה ההתעקשות הזאת על הנושא של סחר בנשים, אני מבינה שהמנדט התחיל מסחר בנשים, אבל אנחנו מבינים שכותרת העל היא הזנות ואני חושבת שיוזמות כמו ה"המערב הפרוע" וליליה FOR EVER למשל, שזה יצירות טובות מאוד כשלעצמן, אבל הם לא מדברות לתלמידים, הם לא אומרות להם כלום.

עידית הראל שמש: תיקחו את הקטע מסרט של אור, תיקחו שמה את דנה איבגי מראה איך היא תלמידה בשביעית נכנסת לאט לאט לזנות, זה יקרב אותם למה שבאמת קורה מסביבם.

עידית הראל שמש: אנחנו עשינו איזה שהוא שיתוף פעולה עם סטודנטים מאוניברסיטת תל אביב והם עשו מחקר בקרב סטודנטים ואני אשמח להפיץ את זה, אבל אני רוצה רק לתת כמה ממצאים –

זהבה גלאון: אחד חשוב,

עידית הראל שמש: אחד, אז קודם כל עשרים וחמישה אחוז מכלל הסטודנטים שנשאלו במשאל גם נשים וגם גברים, צרכו זנות וזה גילאים של עשרים עד שלושים, אם זה מועדוני חשפנות, אם זה חשפנית בבית, אם זה ללכת לזונה מה שנקרא, עשו את זה.

עידית הראל שמש: עכשיו מתוכם שאלו אותם האם לדעתך הזונה נהנתה מהמפגש, אז תשעים אחוז מהגברים טוענים שכן, שהיא נהנתה.

עידית הראל שמש: האם בכוונתך לצרוך שירותי זנות בעתיד, אז 16% אמרו שכן.

עידית הראל שמש: העבודה היא על לקוחות העתיד שלנו ורק דרך הדיבור על הזנות אני חושבת שנוכל להשיג את המטרה.

לילך שלום: שמי לילך, אני ממוקד סיוע לעובדים זרים, מיד תמי תציג לכם את המוקד, רק רציתי להתייחס למה שעידית אמרה ולומר שאנחנו רואים גיל צעיר לנשים שעוסקות בזנות, אנחנו רואים גם גיל צעיר ללקוחות ולכן חשוב בעיני גם להכניס את התוכנית לחטיבות הביניים וכמה שיותר מוקדם טוב יותר.

לילך שלום: שוב אני רוצה להציע את העזרה שלנו בהכשרת מורים, אני חושבת שהכנסים הם מאוד יפים אבל פעילות יום יומית בכיתה היא הדבר הכי חשוב.

לילך שלום: אני חושבת שאנחנו צריכים להסיט את המורים לכיוון שלנו, ובזה אנחנו מוקד סיוע לפחות מאוד נשמח לסייע.

זהבה גלאון: תודה רבה, עוד מישהו כאן?

זהבה גלאון: בבקשה.

תמי לביא: תמי לביא מהמוקד גם, אני כמובן חוזרת על כל המסר הזה, אנחנו רוצים לעזור, רוצים לשתף פעולה, יש לנו הרבה מאוד ידע, אני גם רוצה להגיד לגבי הנושא של פרובוקציה.

תמי לביא: אנחנו מאוד נזהרים להראות טקסטים מאוד פרובוקטיביים, כי לדעתנו זה גורם להרתעה, זאת אומרת זה גורם בעצם לאיזה שהיא אטימות ורתיעה.

תמי לביא: לכן אנחנו כמעט כל הרצאה מלווים בסדנה במשהו כמו שלוש שעות של סיור אחרי זה גם בדרום תל אביב, סיכום אחרי הסיור.

תמי לביא: זאת אומרת אנחנו איזה שהוא משהו הרבה יותר עם דיון ורגשות וכל העניין הזה, כי אנחנו מאוד מאמינים שכשרואים איזה שהוא טקסט, גם אם זה סרט או שיר או משהו כזה, זה יכול איכשהו להחזיר אחורה.

תמי לביא: זה מסר חשוב שלנו.

מירב שמואלי: שמי מירב, אני גם מתנדבת במוקד בתחום הסחר ואני אגיד רק נקודה אחת, יותר לגבי התוכן של הסדנאות וההרצאות.

מירב שמואלי: אנחנו מכניסים את זה ולדעתי גם משרד החינוך צריך להכניס לדבר גם על הנושא של אחריות המדינה כלפי הקורבנות בעניין שיקום.

מירב שמואלי: זה נושא שמניסיוני אנשים לא מבינים וגם קשה יחסית לקבל.

מירב שמואלי: זה טוב מאוד, יפה שעושים ומראים שהן קורבנות והן לא פושעות, לכן המדינה לא צריכה לשים אותן בכלא, אבל זה לא מספיק, צריך להדגיש שלמדינה יש גם חובה אקטיבית לעזור בשיקום שלהם, זה אומר גם לשלם כסף שלנו, משלמי המיסים, זה אומר לתת להן אשרות שהייה אם צריך.

מירב שמואלי: זה דבר שאנחנו רואים שאפילו שופטים וקובעי מדיניות הרבה פעמים לא מבינים למה, בטח לא אנשים יותר צעירים וחובה להדגיש את זה.

זהבה גלאון: תודה רבה.

תרצה גורטלר: אני מרשות המיסים והעמדה שלי לא נשמעה בכלל קרוב למה שאנחנו עוסקים, אבל פשוט מניסיון שלנו בעבר כשהכנסנו בשיעורי אזרחות את תודעת תשלום המיסים, שזה גם היה משהו שהוא פעם היה נחשב ואולי גם היום, לדבר שהוא פופולארי לעשות, להעלים מיסים וכשהכנסנו את הנושא של מודעות של התשלום ואת החשיבות, ראינו שינוי.

תרצה גורטלר: במקרה באותה תקופה הבן שלי היה בבית ספר והכניסו את זה בשיעורי אזרחות והוא חזר המום.

תרצה גורטלר: זאת אומרת הגיל כשהוא צעיר וזה חלק משגרת הלימוד, גם נושא הזנות, גם שזה לא שם, שזה פה, שזה אצלנו, שזה גם חבר'ה שלנו עושים, זה כמו אלימות במשפחה, שזה אותה מודעות, שזה נמצא אי שם באיזה משפחה ולא קרוב אלינו, זה דבר מאוד חשוב לדעתי, יש לזה משמעות, זה גם הופך להיות פחות מקובל ופחות אחלה, בלשון של החבר'ה, לעשות את הדברים האלה.

תרצה גורטלר: לכן אני רואה את זה כשזה נעצר, זה נעצר בגיל צעיר, כשמגיעים לגיל מבוגר, זה כבר לא אותו דבר.

תרצה גורטלר: זה חלק מחינוך, כמו כל דבר אחר שהוא בחינוך.

ענבר יחזקאלי: שלום, אני ענבר יחזקאלי, אני היועצת המשפטית של איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות מינית.

ענבר יחזקאלי: אני חושבת שמכל הדיון ובאמת צריך לברך על כל כניסה למערכת והסברה וזה מאוד חשוב באמת להגיע לקהל באמת של דור העתיד ולנפגעות הפוטנציאליות שהתדרדרו לזנות.

ענבר יחזקאלי: אבל בעיני יש שני קהלים שאנחנו ככה פחות מתייחסים אליהם וחשוב להתייחס.

ענבר יחזקאלי: אחד באמת הזכירו זה לגבי הלקוחות הפוטנציאליים, אני חושבת גם מתוך זה שגם מרכזי הסיוע מפעילים סדנות בהמון בתי ספר, אין לנו סדנה שמתעסקת רק בסחר בנשים, אבל כן בשולי הדברים נכנסים גם כרצף התופעות של פגיעה מינית גם בזנות וסחר בנשים.

ענבר יחזקאלי: מאוד חשובות האמירות הנחרצות, אני יודעת שכשאני נכנסתי בשנים האחרונות לכיתות, לצבא, במסגרות של עבודה ואמרתי אמירה נחרצת נגד גברים שצורכים שירותי מין שהם מבחינת אונסים ונתתי הסבר חברתי לתופעה הזאת, זה הייתה אמירה שחלחלה והשפיעה, שאלו שאלות, התווכחו עם זה, אבל איכשהו יצאו עם איזה אמירה מאוד חזקה.

קריאה: איך את יודעת?

ענבר יחזקאלי: כי קודם כל כי היה לנו גם הרבה משובים אחר כך, בעיקר במקומות עבודה וגם בבתי ספר על העבודה הזאת, אבל אני חושבת שמחפשים את האמירה הנחרצת הזאת, לבוא ולהעלות מודעות ולדבר ככה ולתת אפשרות לדיון, זה טוב וזה חשוב, אבל יש משהו מאוד משמעותי באמירה נחרצת איך מתנהגת תופעה כזאת ונגד הלקוחות, זאת אומרת לא רק כלפי הנפגעות.

ענבר יחזקאלי: עכשיו גם השאלה שנשאלת היא לגבי הנפגעות, אנחנו הרי יודעים ממחקרים בעולם שמרבית הנשים שמתדרדרות לזנות הן כאלו שנפגעו מינית בילדות שלהן.

ענבר יחזקאלי: השאלה אם יש איזה שהיא התייחסות בתוך המערכת בתוך מערכת החינוך לבנות ובנים שנפגעים תקיפה מינית, שאפשר יהיה לעשות איזה שהיא פעילות ממוקדת, פעילות מנע ממוקדת ולא רק הסברה ככה רחבה לכל האוכלוסייה, שזה בעיני נקודה נוספת מאוד משמעותית.

זהבה גלאון: אנחנו מסכים את הישיבה, ראשית אני רוצה להודות לשרת החינוך, לכל הצוות של משרד החינוך, הרשות לקידום מעמד האישה ולארגונים.

זהבה גלאון: אני רוצה לומר שיש ניסיון מצטבר מאוד גדול של הארגונים, כל אחד בנישה שלו, יש גם הבדלי דגשים, כשאני מאוד מקבלת את הדברים שנאמרו כאן, מה שהתחיל בזמנו כמאבק בסחר בנשים, היום אי אפשר בכלל להפריד בין הדברים בין השניים, אבל התופעה המרכזית היא באמת זנות והתופעה היא אותם לקוחות שאותם צרכני הזנות ובגילאים הנמוכים ובעיני הציון של יום העבדות וההסבר של השעבוד לזנות זה חלק מעבדות מודרנית, זה עניין של איזה אינטרפרטציה את נותנת, מה יש בפנים, איזה דה לגיטימציה, אם עושים דה לגיטימציה בבתי הספר לצרכנים וכו'.

זהבה גלאון: אני מאוד שמחה על הישיבה, אני למדתי הרבה מה עושים הארגונים, אני רוצה לברך את המשרד שבאמת התחיל בפעילות החשובה הזו, זה חשוב אבל אנחנו רוצים שזה יהיה כמובן בהיקפים יותר גדולים, אני חושבת שהמסר הזה עבר.

זהבה גלאון: אולי הערות אחרונות מרים ואחר כך השרה תסכם ואנחנו מסיימים את הישיבה.

מרים שכטר: אם לא הדגשתי מספיק אז אני רוצה שוב להדגיש, אני חושבת שלארגונים ה חברתיים יש מקום מאוד חזק בכל מה שקורה, כמו כל דבר במדינת ישראל זה תמיד מתחיל דרך הארגונים שהם נושפים בעורף לממסד ועד שהממסד מתעורר ולוקח על עצמו ועושה את זה.

מרים שכטר: לכן אני מראש אומרת, כל עבודה שלכם היא מבורכת, ההבדל הוא רק בכך שמשרד החינוך מייצג מדיניות של ממסד, של משרד, ואנחנו חייבים להתנהל ברמה שזה נוגע בכל האוכלוסיות, זה לא שארגון אחד נכנס לאיקס בתי ספר ועושה משהו בינו לבין בית הספר ואין את המחויבות של המשרד.

מרים שכטר: בנוסף לכך עם כל הצניעות אני רוצה להגיד לכם וזה אפרופו לך ידידה, יש דבר שאני יכולה היום כבר להצהיר על עצמי שאני מומחית בלהטמיע תוכניות בתוך מערכת החינוך, אם האבחנה של אוכלוסיות, עם כל האבחנות, עשיתי את זה בעבר ואני עושה את זה גם פה.

מרים שכטר: יחד עם זאת אני לוקחת בחשבון שכל הידע שמצטבר אצלכם הוא לא ילך לאיבוד, ההיפך הוא הנכון, אנחנו נעבוד ביחד ויהיה המון, המון מקום לארגונים, כי אני לא רוצה להפסיד כל כך הרבה ידע שכאן נסוב סביב השולחן הזה.

מרים שכטר: כל השאר יסופר, אל תשכחו רק שאנחנו עבדנו פחות מחצי שנה.

זהבה גלאון: אנחנו שיבחנו אתכם פה לא אחת, בבקשה גברתי השרה.

יולי תמיר: באמת תודה למרים על העבודה ועל שיתוף הפעולה של כל הגורמים עם הוועדה עם הרשות לקידום מעמד האישה ומרית באופן אישי, באמת מאוד חשוב לנו.

יולי תמיר: אני רוצה לסכם בשתי הצעות קונקרטיות, אחת אני מציעה את זה גם למרים וגם לארגונים.

יולי תמיר: אנחנו היום עושים שימוש מאוד רחב במכשיר של אתר משרד החינוך.

יולי תמיר: אין שום קושי להעלות על האתר תוכניות, סרטים, זה הופך להיות באמת כלי עבודה, היום המערכת נכנסת לאתר בתחומי הידע השונים.

יולי תמיר: רוצים לעשות שיעור, פשוט מורידים מהאתר את החומר.

זהבה גלאון: רעיון מצוין.

יולי תמיר: אני חושבת שדברים שיש והם זמינים ומוכנים להעלות על האתר, עם הפנייה כמובן לגוף שיצר אותם, אז אנחנו יכולים לעשות את זה וזה כנראה הדרך הקלה ביותר להגיע היום לבתי ספר.

יולי תמיר: דרך אגב, גם היום חוזרים למנהלים אני שמה באתר והם כבר מתרגלים לזה, שזה המקום ששם המידע נאגר וגם מוצע להם.

יולי תמיר: דבר שני, באמת נכון שהעניין של עבדות נראה רחוק, אבל אני חושבת שיש כן שיח על עבדות במונחים מודרניים, כבר לא מדברים על עבדות במונחים של אמריקה, מדברים על עוני כעבדות ועל עובדי קבלן כעבדות.

יולי תמיר: זאת אומרת אני מניחה שסביב הנושא הזה של העבדות, יעלו נושאים לא מעטים ובהחלט אני אשמח שיחד עם מרית ויחד עם הוועדה, נחשוב על איזה שהוא מכלול של עשייה שביום הזה יגיע לבתי הספר.

זהבה גלאון: אולי גם חוזר השרה באותה הזדמנות בעניין הזה.

יולי תמיר: עם חוזר ועם בקשה לעשות איזה שהוא אירוע בבית הספר בכיתות הגבוהות לנושא.

יולי תמיר: עדיין אני חושבת שבאמת הדבר שצריך להטריד אותנו ואולי לחשוב עליו קצת יותר ואמרה את זה יושבת הראש בראשית הדברים, באמת על העניין של סחר של ילדים בילדים, צעירים בצעירים.

יולי תמיר: ילד שיש לו חברה ואפילו ללא תמורת כסף, מוכר אותה בעצם לחברים שלו, זה נראה לי הדבר שצריך להטריד אותנו מאוד, אני חושבת שהוא קיים, לא מדברים על זה הרבה, זה מתפוצץ מדי פעם בתקשורת ושוקע חזרה, אנחנו צריכים לחשוב ביחד בתבונה איך להגיע לזה.

יולי תמיר: תודה רבה.

זהבה גלאון: תודה רבה לכולם, תודה רבה לך השרה, מרים שכטר, מרית דנון וכולם.