ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 857, 2008-07-16 09:00

סטס מיסז'ניקוב: בוקר טוב לכל הנוכחים.

סטס מיסז'ניקוב: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים והנושא הראשון במקרה הוא הצעת חוק שלי, הצעת חוק לתיקון פקודת הבנקאות (מס' 25) (פרסום דין וחשבון פומבי על מעילה), התשס"ח-2008.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו מכינים את החוק הזה לקריאה שנייה ושלישית ואמרנו שאנחנו רוצים לשלב בחוק, שהוא למעשה מאוד מאוד קל, כי החוק מדבר על כך שאנחנו מבקשים שקיפות יותר מלאה מאשר שקיפות שקיימת היום.

סטס מיסז'ניקוב: בנוסף לכך שיש דוח מעילות שהמפקח על הבנקים מעמיד לרשות ועדת הכספים בצורה של דוחות, אנחנו מבקשים שהוא יעמיד את זה גם לפני הציבור בצורה של פרסום באינטרנט ואמרנו שבין הקריאות אולי נשלב עוד שני דברים כאשר הדבר הראשון הוא שנרחיב את תחום המעילה מעבר להגדרה שקיימת היום בחוק.

סטס מיסז'ניקוב: הדבר השני הוא שאם יהיה בנק בו מתקיימות מעילות חוזרות ונשנות, הוא יקבל פרסום.

יעקב ליצמן: שאלה תיאורטית ומשפטית.

יעקב ליצמן: מה קורה אם תיאורטית יש התנגדות של בנק ישראל לחוק והחוק עולה יותר מ-5 מיליון שקלים?

שגית אפיק: ואין התנגדות של הממשלה?

יעקב ליצמן: האם צריך לכך 51 חברי כנסת או לא צריך?

סטס מיסז'ניקוב: חברים, בואו נתחיל לעבוד.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו יכולים לגרום לבוקר הזה להיות יותר קצר כי באמת לאף אחד אין היום מצב רוח טוב, כך אני לפחות מרגיש ואני בטוח שגם האחרים.

שגית אפיק: נבהיר שכרגע הצעת החוק קובעת שהמפקח יפרסם את הדין וחשבון לידיעת הציבור בדרך שיקבע, כך שזה נותן לבנק ישראל ולמפקח את הסמכות לקבוע דרכים.

שגית אפיק: כאן הבקשה של המציע היא שזה יהיה גם באתר האינטרנט של בנק ישראל ובדרכים נוספות שתמצאו לנכון כנכונות ומועילות להביא את זה לידיעת הציבור.

סטס מיסז'ניקוב: זה היה העיקר של החוק.

שגית אפיק: כן, אבל כרגע צריך להיות מובן לוועדה שאנחנו משאירים למפקח לקבוע את הדרך.

שגית אפיק: אנחנו לא קובעים בחוק שהוא יפרסם את זה גם באתר האינטרנט.

סטס מיסז'ניקוב: לא, אנחנו כן קובעים את זה.

שגית אפיק: אתה רוצה לקבוע בחוק שהמפקח יפרסם את הדין וחשבון לידיעת הציבור בדרך שיקבע?

ראובן ריבלין: יש בעיה.

ראובן ריבלין: מה קורה אם המעילה נמצאת עדיין במצב של חקירת משטרה?

ראובן ריבלין: האם יצטרכו צו איסור פרסום?

שגית אפיק: לא.

ראובן ריבלין: אם יפרסמו חשש מעילה, זה יכול לשבש הליכי חקירה.

ראובן ריבלין: אני קודם כל מצביע בעד החוק, בגלל היוזם שלו, אבל יחד עם זאת אני שואל שאלה.

יעקב ליצמן: למה צריך להוציא את זה מהמפקח?

סטס מיסז'ניקוב: אני מקבל.

ראובן ריבלין: אני שואל מה קורה אם הדבר יכול לשבש הליכי חקירה.

עודדה פרץ: בדיווח אין פרטים.

ראובן ריבלין: כשיש מעילה, זה שיבוש הליכי חקירה.

ראובן ריבלין: אם הייתי יודע שמישהו חושב שקיבלתי מעטפות והיו מפרסמים את זה, הייתי נזהר בזהירות רבה.

סטס מיסז'ניקוב: טל נד"ב, יש לך בעיה עם ההצעה שלי שבכל מקרה תהיה חובת דיווח באתר האינטרנט אפילו בלי שיקול דעת של המפקח על הבנקים?

טל נד"ב: זה עניין של בנק ישראל לענות בו כי הוא זה שצריך לתת את הפרסום.

עודדה פרץ: אין בעיה.

סטס מיסז'ניקוב: אם אין בעיה, זה מה שאנחנו משלבים.

שגית אפיק: אתה רוצה לומר ש"המפקח יפרסם את הדין וחשבון לידיעת הציבור בדרך שיקבע לרבות באמצעות וכן באתר האינטרנט של הבנק"?

סטס מיסז'ניקוב: כן.

יעקב ליצמן: הציבור שלי לא גולש באינטרנט.

יעקב ליצמן: לא רק אינטרנט אבל גם אינטרנט.

סטס מיסז'ניקוב: עיתון "המודיע" למשל.

יעקב ליצמן: אני לא אומר איזה עיתון, אבל אני אומר לכם שהציבור שלי לא קורא אינטרנט ואין לו אינטרנט, חוץ ממני שאני עבריין וחבר כנסת.

סטס מיסז'ניקוב: אתה לא עבריין אלא סקרן.

חיים אורון: על איזה סכום מדובר?

חיים אורון: כאן כתוב 15 אלף.

קריאה: כן.

אורנה ואגו: תלוי מה אתה מציע.

אורנה ואגו: כמובן שכל מי שיפנה, יקבל את זה.

יעקב ליצמן: גם באינטרנט.

יעקב ליצמן: אם בנק ישראל יבין שיש עיתונים שצריך לפרסם בהם, ואני לא אומר איזה, הוא יפרסם.

חיים אורון: אני אצביע בעד החוק, אבל אני רוצה להיות בתפקיד של היפכא מסתברא.

חיים אורון: לבנק הפועלים יש מעילה של מיליון וחצי שקלים, לא של 15 אלף, ובסופרסל יש מעילה של מיליון וחצי שקלים.

חיים אורון: בשני המקומות בדרך כלל מדובר בעובד שמעל והעובד יכול להיות מאוד בכיר והוא יכול להיות מאוד זוטר.

יעקב ליצמן: קח כדוגמה את בנק למסחר.

חיים אורון: זה אירוע של מאות מיליוני שקלים.

יעקב ליצמן: 300 מיליון.

חיים אורון: אני מבין את הרגישות למעילה בבנקים, אבל בסוף יש מועל, מישהו שמעל.

חיים אורון: אנחנו עכשיו הולכים כאן לפרסם עובד.

שגית אפיק: הפרסום הוא מאוד כללי.

שגית אפיק: זה דוח שגם מגיע לוועדה.

שגית אפיק: זה מפרסם את מספר המעילות ולא מפרסם שמות או פרטים מזהים אחרים.

שגית אפיק: זה מספר המעילות, סכום המעילות, סכום הנזק שנגרם ללקוחות, סכום הפיצוי שהבנק בסופו של דבר שילם.

סטס מיסז'ניקוב: אמרנו שגם לא נרד לפרטים של שם הבנק או שם הסניף אלא אם כן זה יחזור על עצמו.

סטס מיסז'ניקוב: אלא אם כן דפוס הפעולה באותו סניף או באותו בנק תחזור על עצמה.

ראובן ריבלין: זה יותר גרוע, כי אז חרושת השמועות הולכת כאש בשדה קוצים וכל אחד רוצה לדעת מי לא, אז מתחילים לפרסם לא אנחנו, לא אנחנו, לא אנחנו.

יעקב ליצמן: העיתונים לא יפרסמו?

יעקב ליצמן: הם יפרסמו.

ראובן ריבלין: אם יש פרסום, חל עליהם חוק לשון הרע, חלים עליהם כללי מועצת העיתונות, אבל כאן אנחנו קובעים שבחוק הם מחויבים לעשות זאת.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, אין שיקול דעת.

ראובן ריבלין: אם הדברים הם לא מפורשים ולא נאמרים, יבוא בנק הפועלים ויאמר שאצלו לא הייתה מעילה וכל היום הוא יצטרך לשבת ולומר שהמעילה היא לא אצלו.

ראובן ריבלין: אנחנו צריכים סוף מעשה במחשבה תחילה.

ראובן ריבלין: מה שאומר חבר הכנסת אורון הוא דבר חשוב.

ראובן ריבלין: יש דברים כאשר אנחנו רוצים לעשות טוב אבל נעשה רע.

ראובן ריבלין: אם מעילה, תאמר מי ובאיזה מקום כדי להזהיר את הציבור ולא באופן כללי כי אז זה ייצור מצב שכולם יכחישו.

ראובן ריבלין: לומר שחבר כנסת אתמול מעל במיליון וחצי שקלים, אחר כך כל אחד מתוך 120 חברי כנסת צריך להסביר מדוע הוא לא היה המועל.

ראובן ריבלין: הדברים האלה גוררים דברים שאנחנו רוצים לתת הגנה ואנחנו יוצרים מצב הפוך.

ראובן ריבלין: למפקח על הבנקים יש את האפשרויות, יש לו את הדרכים לבוא ולעשות את הדברים על פי חוק בנק ישראל.

סטס מיסז'ניקוב: כרגע הוא עושה את זה רק כלפי ועדת הכספים.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו רוצים להרחיב את זה כך שהוא יהיה שקוף לכלל הציבור.

ראובן ריבלין: אם שקיפות, אז השקיפות מחייבת גם פרטים.

ציון שמע: אנחנו בדעה אחרת כארגון עובדים.

ראובן ריבלין: אתה מסכים שזה טוב?

ציון שמע: אני מסכים שההצעה כפי שגובשה בדיון הקודם, כפי שהיא, מתייחסת לסכנות שאנחנו עלולים לצפות.

ציון שמע: ראשית, חלק מהנושאים עדיין לא חלוטים, לא גמורים ומתקיימים בירורים רציניים בכל מיני ערכאות כאשר מדובר בעובדים.

ציון שמע: לא תמיד כל מי שנאשם בסופו של עניין הוא מורשע.

ציון שמע: אני אומר לכם את זה כמי שמטפל בנושא.

ציון שמע: מספר המעילות היא לא גבוהה כפי שזה נראה.

ציון שמע: יש כ-50 אלף עובדי בנקים, המפקח על הבנקים מדווח לוועדה אחת לשנה ומספר המעילות הוא ממש מצומצם והכל מטופל.

ציון שמע: אין דבר שלא מטופל.

ציון שמע: בשוטף, אם זה מגיע למשטרה, המשטרה מפרסמת ושום דבר לא נעלם, אבל כאשר המפקח כגוף בא ומדווח, אנחנו הסכמנו שזה בהחלט נכון גם לציבור, כפי שההצעה גובשה בדיון הקודם.

ציון שמע: יש גם סכנה בהטלת כתם על בנק.

ציון שמע: הבנקים בנויים על אמון הציבור.

ציון שמע: אם חס וחלילה יוטל כתם על בנק מסוים ללא כל פרופורציה, כל אחד יודע מה עלול לקרות בעניין הזה.

ציון שמע: לכן כל העניין טעון זהירות רבה ואפשר לשמור היטב על אינטרס הציבור מבלי ליצור חלילה קטסטרופות.

סטס מיסז'ניקוב: הצעתי להרחיב אותה בשני מובנים ואני רוצה ששגית תתייחס לזה כיועצת משפטית.

טל נד"ב: אני רוצה להצטרף, בתשובה לשאלתו של חבר הכנסת ריבלין, ולומר שפרסום של שם הבנק או הסניף, כמו שאומרת עורכת-הדין אפיק, הכוונה של הפרסום היא להראות לציבור שהנושאים נבדקים ומטופלים ושהם לא נשכחים.

טל נד"ב: הבנקים מדווחים, בנק ישראל בוחן, זה מגיע למשטרה וכולי, ולכן הפרסום של הדוח שמדבר על היקף המעילות שהתגלו, מה הטיפול שנעשה בהן, נותן לציבור את התחושה הנכונה שהדברים מטופלים ומעבר לזה, זה עלול ליצור תופעות.

סטס מיסז'ניקוב: בישיבה הקודמת הצעתי שאם חוזר דפוס של מעילה במקום מסוים, לדעתי לציבור יש זכות לדעת שפה יש סכנה.

בועז רדי: המקום זה בנק, המקום זה סניף.

סטס מיסז'ניקוב: גם וגם.

קריאה: זה אותו עובד?

סטס מיסז'ניקוב: לא.

סטס מיסז'ניקוב: אם יש סניף, לא רוצה לומר של איזה בנק, ששם חוזר דפוס הפעולה, בואו נסתכל על מה שקרה עם חפציבה.

עודדה פרץ: זאת לא מעילה.

סטס מיסז'ניקוב: זאת לא מעילה לפי ההגדרה של מעילה בחוק, אבל אם נרחיב את המעילה למה שאנחנו רוצים להרחיב, זאת כן תהיה.

חיים אורון: יש הגדרה למעילה.

חיים אורון: יש גניבה, יש מעילה, יש שוד מזוין.

יעקב ליצמן: את אמרת דבר חמור שדווקא אני מצטרף לכך.

יעקב ליצמן: אני חושב למשל שמה שהיה בחפציבה הוא שהבנקים לקחו שיקים.

סטס מיסז'ניקוב: בישיבה הראשונה ששנינו יזמנו לגבי חפציבה, כאשר היא קרסה, ישב כאן ראש רשות ניירות ערך, משה טרי, ואמר שהוא פרסם תשקיף גלוי שחפציבה בבעיה.

סטס מיסז'ניקוב: כל מי שהיה קורא את התשקיף ויכול היה להבין מה כתוב בו, לא היה קונה בחפציבה דירה כי היא הייתה בבעיה.

סטס מיסז'ניקוב: מי בכלל מהציבור יכול להבין את התשקיף הזה?

סטס מיסז'ניקוב: לא כולם אנלייזרים ולא כולם יכולים להבין תשקיף כזה, אבל הוא יצא ידי חובה ופרסם תשקיף.

סטס מיסז'ניקוב: אני אומר שאם חוזר דפוס פעולה לגבי סניף מסוים או בנק מסוים ובו יש מעילה חוזרת ונשנית, הציבור לא צריך לנחש אלא זה צריך להיות ממש לנגד עיניו שבסניף הזה יש סכנה.

ראובן ריבלין: אתה צריך לשים לב שמעילה היא דבר שמתגלה אחרי שמגלים אותו ועד שלא מגלים אותו, אתה לא תדע.

סטס מיסז'ניקוב: אבל אם הדפוס הזה חוזר על עצמו, אנחנו יכולים להתריע.

יעקב ליצמן: במקרה של חפציבה היו שיקים לחפציבה, אבל הפקידו לחפציבה פיתוח בע"מ, שזה חשבון אחר ועל זה לא היה מכר ולא הייתה ערבות בנקאית.

יעקב ליצמן: זאת אחת הבעיות בחפציבה.

חיים אורון: אבל איך זה קשור לכאן?

יעקב ליצמן: גם זה זיוף של הבנק.

חיים אורון: אבל זה לא שייך למעילה.

ראובן ריבלין: ברגע שמגלים את זה, אין ספק שצריך לפרסם את זה.

אורנה ואגו: לא רק שזאת לא מעילה, אלא זה שם עסק.

יעקב ליצמן: לא, זה לא חוקי.

יעקב ליצמן: המפקח על הבנקים היה כאן והוא משלם על זה.

ראובן ריבלין: הוא אומר שיש יסוד לכוונה.

עודדה פרץ: עכשיו זה בטיפול המשטרה.

יעקב ליצמן: המפקח כבר משלם על זה.

עודדה פרץ: אני משלמת את כל התשלומים האלה, כך שאני יודעת.

עודדה פרץ: מה שקורה בחפציבה, לכל היותר לפי מה שאנחנו יודעים היום, זאת לכל היותר רשלנות של בנקים בהתנהלות שלהם, אבל אף אחד עוד לא הוכיח - וזה בטיפול המשטרה ואני לא יודעת אם יש איזה שהם ממצאים – שאיזשהו פקיד מעל ושיתף פעולה.

יעקב ליצמן: לא, את זה לא אמרתי, אבל אמרתי שאם בנק מסוים לוקח שיק עליו כתוב ליצמן ומוסיף ליצמן פיתוח בע"מ.

עודדה פרץ: זאת רשלנות של בנק בהפקדה של השיק הזה.

יעקב ליצמן: השאלה אם לא צריך לפרסם גם את זה.

עודדה פרץ: זאת לא גניבה.

עודדה פרץ: אין כאן עבירה פלילית אלא אם כן המשטרה תוכיח אחרת.

מיקי טמיר: לגבי הנושא עליו העיר חבר הכנסת ליצמן.

מיקי טמיר: יושבת כאן מי שמטפלת בתלונות הציבור וזאת תהיה בגדר תלונה.

מיקי טמיר: הם מוציאים מדי שנה דוח של תלונות הציבור ובו מפורטות כל התלונות, על איזה בנק היו תלונות מוצדקות ועל איזה בנק התלונות לא היו מוצדקות.

ראובן ריבלין: זה בדיעבד.

מיקי טמיר: הנושאים האלה יהיו כתובים שם.

סטס מיסז'ניקוב: איפה מתפרסם הדוח הזה של פניות הציבור?

מיקי טמיר: בכל מקום.

מיקי טמיר: זה דוח מצוין שכדאי לראות אותו.

סטס מיסז'ניקוב: איפה הוא מתפרסם?

אורנה ואגו: באתר של בנק ישראל.

אורנה ואגו: כל שנה בסוף ינואר מתפרסם דוח.

סטס מיסז'ניקוב: ב"מודיע" זה לא מתפרסם.

אורנה ואגו: יש הודעה לעיתונות.

אורנה ואגו: בדוח מפורט אחוז התלונות המוצדקות נגד כל בנק וליקויים מערכתיים שאנחנו מטפלים בהם.

אורנה ואגו: מפורט סכום ההחזרים וכל נושא עם שם הבנק.

אורנה ואגו: אני יכולה לתת לך את זה, יש לי את זה כאן.

מיקי טמיר: לגבי מה שאתה אמרת לגבי סניף, לפרסם סניף מסוים בו היו דברים חוזרים.

מיקי טמיר: צריך לזכור שעד שזה מגיע למפקח על הבנקים, מגיע שנה אחרי כן לפרסם, וזה כבר אחרי שזה התגלה, אחרי שטיפלו, אחרי שקיים סיכוי שכל העובדים באותו בנק התחלפו כבר.

מיקי טמיר: אם מצאו שהייתה שם מעילה, החליפו את כל העובדים ושינו את כל הנהלים.

סטס מיסז'ניקוב: את חושבת שמעילה זה בגלל פקיד מסוים?

מיקי טמיר: בדרך כלל זה פקיד אחד עושה מעילה או מנהל ואז החליפו אותו אבל זה כבר שנה אחרי כן.

מיקי טמיר: מה התועלת לפרסם שנה אחרי זה כאשר הייתה מעילה שנה קודם בסניף מסוים?

מיקי טמיר: יכול להיות שעכשיו זה הסניף הכי טוב שישנו בבנק.

סטס מיסז'ניקוב: מקובל מה שאתם אומרים.

שגית אפיק: בישיבה הקודמת דובר על הרחבת ההגדרה של מעילה.

שגית אפיק: היום ההגדרה של מעילה היא די רחבה כפי שהיא מופיעה בפקודה עצמה והיא כוללת כמה סימנים בחוק העונשין – גניבה, מרמה, סחיטה, הפרת אמונים, הונאה – ואחד הרעיונות שעלה בישיבה הקודמת ואמרנו שנבחן אותו בישיבה הזאת היה להרחיב את ההגדרה גם לעבירות שהן לא עבירות עונשיות מובהקות, אם לנסח את זה כך.

שגית אפיק: הסתכלנו על חוק הבנקאות (שירות ללקוח) וראינו את העבירות שמופיעות שם, שהן יותר בגדר הטעיה, התניית שירות בשירות, איסור פגיעה בלקוח.

ראובן ריבלין: אתם הולכים כאן לדרך מאוד מסוכנת.

חיים אורון: אני גם מבין שההגדרה של מעילה, אין הגדרה ספציפית לבנקאות שהיא שונה.

שגית אפיק: המעילה כפי שהיא מופיעה היום שעליה המפקח צריך לדווח, היא מפנה לחוק העונשין הקיים למספר סימנים.

חיים אורון: אני לא מציע לשנות אותו.

שגית אפיק: חוק הבנקאות (שירות ללקוח) כולל עבירות שהן עבירות לכאורה ספציפיות לבנקים.

שגית אפיק: לגבי העבירות האלה נשאלה שאלה בישיבה הקודמת.

שגית אפיק: אני לא מביעה כאן עמדה שזה הדבר הנכון להרחיב אותו כך, כי גם אנחנו כאשר הסתכלנו על זה ראינו שאלו עבירות מיוחדות שאולי גם יותר ספציפיות מול לקוח מסוים והמטרה של הדיווח הייתה לשמור באיזשהו מקום על יציבות הבנק ולאו דווקא שמירה על לקוח ספציפי.

שגית אפיק: חשבנו בכל זאת לשמוע מכיוון שהעניין של הרחבת המעילה עלה בישיבה הקודמת על ידי חברי הכנסת.

חיים אורון: אני חושב שתהיה טעות אם נעשה שני דברים.

חיים אורון: אני בעד החוק.

חיים אורון: הדגש על הסניף, עם כל הכבוד, הסניף בעיני הוא לא אחראי אלא אחראית הנהלת הבנק.

חיים אורון: יש איזה בנק בשכונה, אם הם רוצים – ביום אחד הם מחליפים את כל עובדי הסניף.

חיים אורון: הסניף הוא לא הכתובת למשהו.

חיים אורון: מבחינה ציבורית, אנחנו מדברים הרי בפרסום של בנק ישראל, בנתונים לציבור.

חיים אורון: אני יודע איזה סניף באיזה שכונה בירוחם?

ראובן ריבלין: אתה מוריד אתה אחריות מההנהלה.

חיים אורון: נכון.

חיים אורון: הכתובת שלנו, אם יתברר שבבנק מסוים יש אחוז מעילות יותר גבוה, זאת אומרת שהבקרה הפנימית לא תקינה וכולי ויש לזה משמעות ציבורית לציבור כולו.

חיים אורון: לכן אני לא בעד ההתמקדות, כאילו להוריד את זה כלפי מטה.

סטס מיסז'ניקוב: את זה הורדנו.

חיים אורון: אני גם חושב שתהיה טעות לעשות כאן בחוק מסוים, הוא בכל זאת לא חוק מרכזי, הגדרה אחרת של המושג מעילה ואחר כך יאמרו שעל פי החוק הזה מעילה היא כך וכולי.

חיים אורון: יש לנו דרך מלך, יש רצון להביא לידיעת הציבור, הייתה תקופה שהיו על זה פרסומים, אני בעד.

חיים אורון: מעבר לזה, לפי דעתי, כל המוסיף גורע.

שגית אפיק: אפשר אולי כן להציע בלי להכניס את זה לחקיקה.

שגית אפיק: כבר משנת 2005 אתם עושים איזה שהם דיווחים ואתם מדווחים על מספר המקרים, אפשר לעשות איזו חלוקה לפי בנקים, כמו שאתם עושים בפניות הציבור ולא לפי סניפים.

שגית אפיק: אפשר לומר שיש כבר פרק זמן של ארבע שנים שאפשר להסתכל עליהן ואפשר לומר שבבנק הפועלים בין השנים האלה והאלה היו כך וכך דיווחים, בין השנים האלה והאלה היו כך וכך דיווחים, ואפילו בלי להכניס את זה לחקיקה אלא משהו שאתם תעשו כמו שאתם עושים למשל בדוח פניות הציבור שגם מתפרסם.

עודדה פרץ: ההבדל הוא שבפניות הציבור אנחנו אלה שמקבלים מהציבור תלונה ומגלים את הבעיה.

עודדה פרץ: הנושא ל מעילות הוא מטריה אחרת.

עודדה פרץ: הבנק מדווח לנו וכך זה מתגלה ולא בדרך אחרת.

עודדה פרץ: ברגע שיהיה פרסום לפי בנק, למרות שהוא חייב לדווח, בכל זאת בנק שהבקרות שלו יותר טובות, הוא מגלה יותר מעילות ובאיזשהו מקום יהיה תמריץ לבנק לגלות פחות מעילות מכיוון שאז זה יפורסם.

עודדה פרץ: דווקא בנק שהביקורות שלו יותר טובות והוא מגלה מעילות, הוא יצא גרוע.

סטס מיסז'ניקוב: תפסתם אותנו ביום שלאף אחד מאתנו אין כוח להילחם.

סטס מיסז'ניקוב: לי אין כוח להילחם היום.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו בכל-זאת כוללים את אתר האינטרנט.

שגית אפיק: 1.

שגית אפיק: תיקון סעיף 8ד2 בפקודת הבנקאות, 1941, בסעיף 8ד2, בסופו יבוא "המפקח יפרסם את הדין וחשבון לידיעת הציבור בדרך שיקבע ולרבות דרך אתר האינטרנט שלו".

סטס מיסז'ניקוב: מי בעד אישור החוק לפי הנוסח שהוקרא על ידי היועצת המשפטית?

סטס מיסז'ניקוב: אושר פה אחד

חיים אורון: אני מבקש הסתייגות דיבור.

סטס מיסז'ניקוב: הסתייגות דיבור לחבר הכנסת אורון.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.