ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 403, 2008-07-14 10:00

אופיר פינס-פז: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה, הנושא הראשון על סדר היום, הצעה לסדר היום של חבר הכנסת יוסי ביילין: רשלנות עיריית נהריה בטיפול באסבסט.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת ביילין, בבקשה.

יוסי ביילין: אחת הבעיות הגדולות ביותר בנושא הסביבה שקיימות בארץ, בוודאי בצפון, בנהריה היה מפעל האסבסט היחיד בארץ, הרבה לפני שידעו את הסיכונים הגדולים שכרוכים בחומר הזה.

יוסי ביילין: נהריה בעצם מלאה באסבסט, אסבסט, שחלקו אסבסט שנמצא באוויר, הסכנה שלו גדולה מאוד והוא מביא לכך שסוג מסוים של סרטן קיים בנהריה בכמות הרבה יותר גדולה מאשר הממוצע הארצי, יש כל מיני מספרים, אחד מהם זה פי 30.

יוסי ביילין: השאלה היא, איך מטפלים באסון הזה.

אופיר פינס-פז: למה אתה מכוון את זה לעיריית נהריה, למה לא למשרד הבריאות, המשרד להגנת הסביבה?

יוסי ביילין: הדבר הספציפי שהיה, פרסומים שאמרו, גם כאשר הועבר תקציב מהמשרד להגנת הסביבה, עיריית נהריה לא השתמשה בתקציבים האלה.

יוסי ביילין: היו גם פרסומים על כך, שהטיפול באסבסט על ידי העירייה היה בלתי יעיל וההאשמה כלפי העירייה, שהיא חוששת מכך – אפשר להבין את זה – שפתאום יגידו, מדובר כאן באסון, אי אפשר לגור בנהריה, ולכן היא מעדיפה להדחיק את הנושא הזה, לא לעשות מזה סיפור גדול.

יוסי ביילין: עשו בדיקה, בדקו איזה כביש, אמרו, לא כצעקתה, כדי להשאיר את נהריה לעיר אטרקטיבית לתיירות ולציבור.

יוסי ביילין: זאת הבעיה כרגע.

יוסי ביילין: בעקבות פנייה לבית המשפט, בית המשפט החליט על הקמת מנהלת בנושא האסבסט.

יוסי ביילין: יש כאן קבוצה שגרה בנהריה ועוסקת בנושא האסבסט כבר 14 שנה.

יוסי ביילין: אני הייתי שם כמה פעמים, מדובר שם בדבר שהוא אחד הדברים החמורים שישנם.

יוסי ביילין: יש גם כמה הצעות לפתרון.

יוסי ביילין: הבעיה מבחינתי היא לאו דווקא עיריית נהריה, זה היה דבר שהתפרסם והביא לבקשה הזאת, אבל אותי פחות מעניין מי אשם בזה, אם העירייה תגיד, עשינו את כל מה שיכולנו ואנחנו לא דוחקים את זה, היא לא פותרת את הבעיה.

יוסי ביילין: האם המינהלת הזאת יכולה לפתור את הבעיה?

יוסי ביילין: האם יש בידי המשרד להגנת הסביבה פתרון?

יוסי ביילין: אם לא, האם הפתרון שמועלה כאן על ידי פרופסור פישר שעוסק באסבסט כבר הרבה מאוד שנים, או פתרון אחר, יכול להועיל?

יוסי ביילין: יכול להיות שהוועדה יכולה להיכנס לנושא הזה יותר כי אין הרבה מקרים כאלה בארץ כמו נהריה ואסבסט.

אופיר פינס-פז: תודה חבר הכנסת ביילין.

אופיר פינס-פז: אנחנו בדיון מהיר, האופי של הדיון הוא מאוד קצר ודחוף.

אופיר פינס-פז: אז הדחיפות היא לטובה, העובדה שהדיון קצר הוא לרעה, אבל זה מה שיש.

אופיר פינס-פז: משרד הבריאות פה?

אופיר פינס-פז: בבקשה, אתה יכול לומר לנו משהו בעניין הזה?

שיהב שיהב: אנחנו עשינו בדיקות במשך שנים לגבי תמותה ותחלואה בנהריה ובאזור בקרב אלה שעבדו באסבסט, בקרב אלה שגרים בנהריה, ואצל בני משפחת העובדים לשעבר.

שיהב שיהב: בהתאם לסקרים הידועים בעולם, יש לפחות פי 10 תחלואה בסרטן ריאות - - -

אופיר פינס-פז: איפה?

שיהב שיהב: באזור נהריה.

אופיר פינס-פז: בנהריה יש פי עשר יותר סרטן ריאות מכל מקום אחר בארץ?

שיהב שיהב: אצל אלה שנחשפו.

אופיר פינס-פז: יותר מכל מקום אחר בארץ?

שיהב שיהב: כן.

שיהב שיהב: התחלואה אצל שנחשפו לאסבסט - אני אגיד את זה אחרת, 70% ממקרה המזוטליומה – סוג של סרטן הפוגע בקרום הריאה או בקרומים אחרים בגוף, אבל בעיקר בקרום הריאה – 70% מהתחלואה ניתן לייחס לחשיפה לאסבסט.

אופיר פינס-פז: אתה רואה מובהקות.

שיהב שיהב: כן, יש עובדות מדעיות שהאסבסט קשור קשר מובהק.

אופיר פינס-פז: זה אנחנו יודעים.

שיהב שיהב: השילוב עם העישון מגביר ומכפיל - - -

אופיר פינס-פז: אבל אני מאמין שבנהריה מעשנים כמו בכל מקום אחר בארץ.

שיהב שיהב: הנושא הזה של סיבי אסבסט והחשיפה לסיבים - - -

אופיר פינס-פז: זה ידוע.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: המשרד להגנת הסביבה, בבקשה.

רוני בר-און: אנחנו מכירים את המפגע שבאזור הגליל המערבי, זה לא נהריה בלבד, אנחנו מכירים אותו בשנים האחרונות, הגדרנו זאת כאחת המטרות, הפרויקטים הגדולים יותר שהמשרד מתכוון להוביל.

אופיר פינס-פז: מה זה מתכוון להוביל?

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת ביילין אומר 14 שנה, אתם עוד מתכוונים להוביל?

אופיר פינס-פז: אתם עוד מדברים בלשון עתיד?

אופיר פינס-פז: אנשים מתים.

רוני בר-און: אני אומר באיזה הקשר.

רוני בר-און: דרך אגב, משרד הבריאות עד היום מחזיק בעמדה הזאת, שהחשיפה לאסבסט גורמת למחלות אך ורק למי שעבד באסבסט ולא לאוכלוסייה הכללית.

רוני בר-און: אנחנו כמשרד להגנת הסביבה, לא עסקנו במפעל - - -

אופיר פינס-פז: היום משרד הבריאות בא עם עמדה אחרת, צריך לברך אותו, הוא קיבל את עמדתכם.

רוני בר-און: העמדה הרשמית - - -

אופיר פינס-פז: העמדה הרשמית, גברתי, היא מה שאומר הדוקטור כאן.

אופיר פינס-פז: עם כל הכבוד, כרגע, העמדה של משרד הבריאות כפי שנאמרה בדיון על ידי נציג משרד הבריאות ולא צריך להוסיף עליה ולא צריך לגרוע ממנה.

אופיר פינס-פז: תגידי מה עמדת המשרד להגנת הסביבה.

רוני בר-און: המשרד להגנת הסביבה, לפני שנתיים, החל לתת תקציבים לרשויות המקומיות על מנת למפות ולהתחיל לפנות אתרים שהוגדרו על ידם כאתרים הבעייתיים ביותר.

אופיר פינס-פז: אפשר לדעת מה גודל המפגע?

רוני בר-און: אנחנו יודעים מה גודל המפגע.

אופיר פינס-פז: אני הבנתי שאתם יודעים, אנחנו רוצים לדעת.

רוני בר-און: באמצעות איגוד ערים גליל מערבי המשרד עשה סקר גדול, מקיף, מעבר לסקר הקודם שנעשה בשנת 2002, נמצאו אתרים - - -

אופיר פינס-פז: כמה אתרים, מה גודל המפגע?

רוני בר-און: מאות אתרים, היקף הזיהום בין 70 ל-150 אלף קוב, 70 נמצאו, נמדדו, מופו, על פי עדויות אנחנו יודעים שיש עדיין כמות כפולה בחצרות הפרטיים, שאליהם עדיין לא נכנסו.

רוני בר-און: לאחר שהרשויות המקומיות ועיריית נהריה כשלו בהרמת הפרויקט בביצוע שלו, למרות תקציבים שהעברנו אליהם - - -

אופיר פינס-פז: כמה העברתם?

רוני בר-און: בסוף 2006 העברנו קצת מעל 3 מיליון, שאמורים היו לממן 90% מתקציב המדינה, 10% ממצ'ינג של העירייה כדי לנקות מספר אתרים.

אופיר פינס-פז: אני לא מבין באסבסט, אבל אני מבין משהו בכספים, את רוצה לומר לי, שעם 3 מיליון שקלים אפשר לפנות 70 אתרים?

רוני בר-און: בהחלט לא, לא היתה שום כוונה לפנות 70 אתרים - - -

אופיר פינס-פז: בשביל זה צריך אולי 300 מיליון שקלים.

רוני בר-און: זה מה שאנחנו מבקשים היום מהאוצר, אפילו יותר.

אופיר פינס-פז: בקיצור, אתם כשלתם בהערכה התקציבית.

אופיר פינס-פז: אתם העברתם פירורים במקום להעביר את הסכומים הנדרשים, במקום לעשות מלחמה על 300 מיליון שקלים, אמרתם, אנחנו מעבירים 3 מיליון שקלים.

רוני בר-און: אנחנו עושים את הדברים במקביל, היום יש מלחמה, אני יכולה לומר לך, שדיונים במשך שנה ומשהו עם משרד האוצר, אגף התקציבים והחשב הכללי להעברת התקציבים בסדרי גודל שאתה מדבר עליהם - - -

אופיר פינס-פז: אני מבין משהו בניהול, לא מבין באסבסט ולא מבין בנהריה.

אופיר פינס-פז: בניהול אני מבין, ב-3 מיליון שקל אי אפשר לפנות את מה שאת אמרת, אולי בפי מאה.

רוני בר-און: 3 מיליון תוכננו להתחיל את העבודה, לעשות פיילוט, ללמוד איך עובדים עם הדבר הזה.

רוני בר-און: אני רוצה לומר, מדובר בעבודה די ייחודית, הכוונה היתה לטפל באתרים הנקודתיים הבעייתיים ביותר.

אופיר פינס-פז: מה תוכנית העבודה?

רוני בר-און: תוכנית העבודה כרגע, המינהלת שעליה דיבר חבר הכנסת ביילין היא מינהלת שאנחנו רוצים להקים - - -

אופיר פינס-פז: היא עדיין לא קמה?

רוני בר-און: היא עדיין לא קמה.

אופיר פינס-פז: מתי בית המשפט המליץ על הקמתה או החליט על הקמתה?

רוני בר-און: בסוף פברואר.

אופיר פינס-פז: בסוף פברואר שנה זו, זה לא הרבה זמן.

נעמה שחל: זה לא מדויק, בית המשפט לא המליץ, מדובר בעתירה מינהלית שהוגשה על ידי עמותה סביבתית - - -

אופיר פינס-פז: זה לא כל כך מעניין אותנו.

אופיר פינס-פז: מה בית המשפט החליט?

אופיר פינס-פז: אנחנו פשוט בדיון קצר.

נעמה שחל: המדינה ציינה בפני בית המשפט, שאנחנו כרגע עובדים על פרויקט שבין השאר יכלול הקמת מינהלת.

נעמה שחל: זה הכול, בית המשפט לא המליץ כרגע על שום - - -

אופיר פינס-פז: איזה מינהלת זאת תהיה?

רוני בר-און: אנחנו רוצים שאיגוד ערים גליל מערבי ינהל את הפרויקט הזה.

רוני בר-און: אני יכולה לומר לך, שאנחנו בדיונים עם אגף התקציבים והחשב הכללי, בעיות מהותיות שהם מסרבים לאשר את הקמת המינהלת, דיונים ברמות הכי גבוהות אצלנו עם הפרקליטות שלוחצים בנושא הזה.

רוני בר-און: ייעדנו לנושא 20 מיליון בשנה זו ואנחנו רוצים לצאת לפרויקט.

אופיר פינס-פז: עיריית נהריה בבקשה.

דני חמיאס: אני מנכ"ל העירייה, אני מקבל את מה שאמר חבר הכנסת יוסי ביילין, שהיקף האסבסט בנהריה הוא בין הגבוהים בארץ ואני גם מקבל את מה שאומר משרד הבריאות, שכמות האנשים שנפגעו מאסבסט הוא גדול מאוד.

דני חמיאס: המשמעות היא אחת, שעיריית נהריה לא יכולה להתגבר על משהו שהוא ארצי בקנה מידה כזה גדול, ועוד מרחיק לכת המשרד לאיכות הסביבה, נותן 3 מיליון שקלים, מגדיר עבור מה 3 מיליון שקלים, לא מאשר לזוז ימינה שמאלה, ואחר כך בא בטענות לנהריה.

אופיר פינס-פז: על מה הוגדרו 3 מיליון שקלים?

דני חמיאס: הוא נתן 3 מיליון שקלים לשלושה אתרים, הוא אמר, אלה האתרים.

דני חמיאס: משני האתרים שנבדקו, 95% מהתקציב מיועד לשני האתרים ובשני האתרים לא נמצא אסבסט.

דני חמיאס: אז כשעיריית נהריה אומרת, לא נמצא אסבסט, בוא ניקח את הכסף ונבדוק עוד אתרים, המשרד להגנת הסביבה אומר, שלילי מוחלט, אתם לא תגעו בכסף.

אופיר פינס-פז: הכסף שאתם קיבלתם היה עבור שלושה אתרים, כאשר אתם טוענים שבשני אתרים מתוך השלושה אין בכלל אסבסט.

דני חמיאס: נכון, המומחה, הדוקטור לאסבסט שמונה על ידי המשרד להגנת הסביבה - - -

רוני בר-און: זה לא מדויק ברמות גבוהות.

דני חמיאס: תסלחי לי, מדויק מאוד.

דני חמיאס: הגענו לשר להגנת הסביבה, הסברנו לו את הנאמר כאן, השר להגנת הסביבה קיבל החלטה להעביר את זה למינהלת.

דני חמיאס: הגענו עם זה לבית המשפט, הבאתי את הפסיקה של בית המשפט לכאן שאומר, להקים את המינהלת ובהקדם.

דני חמיאס: המינהלת לא הוקמה רק מסיבה אחת, בעיה תקציבית.

דני חמיאס: שמישהו יגיד מה התקציב שעומד לרשות המינהלת.

דני חמיאס: מזה שלושה-ארבעה חודשים מתברברים על תקציב למינהלת כזאת שצריכה לנהל את הפרויקט.

אופיר פינס-פז: מי הדוקטור?

אורית רייך: הוא לא דוקטור, הוא נציג העמותה שלנו, מלווה אותנו כבר הרבה מאוד שנים עם הרבה ניסיון בנושא של אסבסט, מארצות הברית.

אורית רייך: אני מנהלת את המאבק כבר 14 שנה, אני שמחה שהגענו לכאן, אני מקווה שמכאן אולי אפשר לצאת עם איזה מטריה קצת יותר גבוהה כי 14 שנה לדשדש במקום, הציבור כל הזמן תובע את העירייה, תובע את הממשלה, על כל דבר קטן שקורה בנהריה.

אורית רייך: אני אדם פשוט, רוצה לחיות בשקט, לא תפקידי לפקח, אני אפילו הייתי צריכה לדאוג שהפקחים של המשרד לאיכות הסביבה שהוכשרו לאסבסט יעיזו להיכנס לנהריה כיוון שבלי ביטוח מיוחד הם לא העיזו להיכנס, בזמן שתינוקות זחלו שם על הרצפה בפעוטונים.

אורית רייך: מכאן אני אומרת דבר פשוט, הוויכוח פה מיותר מכיוון שמדברים על דרכים ציבוריות.

אורית רייך: כל הסקר וכל הכסף היה על דרך ציבורית , כשבנהריה די ברור על פניו, שעיקר הזיהום בשטחים הפרטיים.

אורית רייך: אז מתווכחים על שביל פה, שביל שם, העירייה התקשתה למצוא דרכים ציבוריות כיוון שרוב הזיהום בשטחים הפרטיים.

אורית רייך: אף אחד לא מתייחס לשטחים הפרטיים, אפשר לדחוק את זה לעוד חמש-שש שנים.

אורית רייך: לאנשים שם אין זמן.

אופיר פינס-פז: מה זאת אומר לשטחים הפרטיים?

אורית רייך: רוב הזיהום נקנה על ידי אנשים לשטחים חקלאיים, הפסולת היתה בשביל תשתיות, שאנשים קנו את זה לשדות, לכניסה לבתים, לחניות, למגרשי משחקים, אפילו מגרשי משחקים של ילדים בבתי הספר.

אופיר פינס-פז: ולא העיפו את זה עד עכשיו?

אורית רייך: חלק גדול שנמצא בשטחים החקלאיים עדיין עומד פתוח.

אורית רייך: הבעיה במיוחד, זה לא מסומן באף מקום, לכן, כל פעם זה נפתח, שמים רשתות ביוב, כבלים, חשמל, אף אחד לא מפקח על הפתיחה הזאת, עושים את זה אחת שתיים וכל הזמן זה מתפזר.

אורית רייך: הבעיה שצריך לראות את הכול בחטיבה אחת.

אורית רייך: לנקות זה תוכנית גלובאלית, זה לא ללכת כל שנה על 20 מיליון אתם מדברים?

אורית רייך: 3 מיליון זה בדיחה.

אורית רייך: אתה מנקה שביל ציבורי, החלק הגדול שעל ידו מזוהם והוא שטח פרטי, האסבסט לא חושב פעמיים, איפה כן ואיפה לא, הוא פשוט רחיף והוא מגיע לכל מקום.

אורית רייך: איזה משמעות יש לניקוי כזה?

אורית רייך: מה שנעשה עם עיריית נהריה - מצד אחד אני גם רואה את הכשל שנהריה נפלה לתוכו, דרכים ציבוריות זאת לא הגישה, הגישה צריכה להיות תוכנית.

אופיר פינס-פז: את אומרת, שעד לרגע זה אין שום תוכנית לאף גורם.

רוני בר-און: יש תוכנית.

רוני בר-און: אני רוצה לומר, שבסקרים שעשינו - - -

אופיר פינס-פז: יש תוכנית כתובה?

רוני בר-און: כן, יש תוכנית כתובה.

אופיר פינס-פז: אפשר לקבל אותה?

רוני בר-און: אשמח להעביר אותה.

אופיר פינס-פז: למה לא חשבת להביא אותה לדיון?

אופיר פינס-פז: הרי הדיון הוא על זה.

רוני בר-און: מתנצלת, לא הבאתי את הסקר.

אופיר פינס-פז: תשלחי לנו אותו?

רוני בר-און: אשלח אותו.

רוני בר-און: הגורמים הפרטיים מיאנו לשתף פעולה ולתת לסוקרים לבדוק את השטחים הפרטיים , וגם זה מובן, אדם פרטי לא רוצה שיבואו וירשמו בסקר שיש לו אסבסט בבית, אחר כך הוא יירצה למכור אותו והוא לא יכול למכור אותו.

רוני בר-און: לכן לא היה שיתוף פעולה.

רוני בר-און: התוכנית שלנו היא תוכנית שיש בה פרק של השטחים הציבוריים, חלק מהשטחים הפרטיים, ברור לנו ממילא שחלק גדול מהשטחים המזוהמים הם בשטחים הפרטיים.

רוני בר-און: אני רוצה לומר, שזה משהו מרחיק לכת, אני לא חושבת שיש תוכנית נוספת שמדינה מפעילה קבלנים לנקות בתים פרטיים של אנשים.

רוני בר-און: לכן, זה פרויקט מורכב מאוד.

אופיר פינס-פז: של מי צריכה להיות המנהלת הזאת?

רוני בר-און: אנחנו החלטנו לעשות את זה באמצעות גוף מנהל.

אופיר פינס-פז: תסבירי את המבנה של הדבר הזה.

רוני בר-און: המבנה של המנהלת, שגם הוא כתוב ואעביר הכול, זאת מנהלת שבראשה נמצאים גורמים שהם גם גורמים ממשלתיים, גם גורמים של הציבור, גם רשויות - - -

אופיר פינס-פז: מה זה, חברה ממשלתית עירונית?

רוני בר-און: ביקשנו לצאת למכרז, לקבל פטור ממכרז, שאיגוד ערים גליל מערבי, שהוא זה שמכיר את השטח ועשה את הסקר, הוא זה שיעשה את הפרויקט.

רוני בר-און: באמצעותו יתבצעו מכרזים לקבלנים.

רוני בר-און: שטחים, שאנחנו יודעים אותם כי כבר סקרנו אותם, הם מסומנים וידועים - - -

אופיר פינס-פז: מה לוח הזמנים של התוכנית?

קריאה: סליחה שאני מפריעה, מי יכפה על נהריה?

אופיר פינס-פז: את לא ברשות דיבור.

אופיר פינס-פז: מה לוח הזמנים לתוכנית?

רוני בר-און: לוח הזמנים נגזר מגובה התקציב שיינתן, אבל אני רוצה להגיד, שבאסבסט עובדים לאט, אי אפשר לבוא עם דחפורים ולפנות קרקעות.

רוני בר-און: חשבנו לפנות 20-30 אתרים בשנה, כן להתחיל עם השטחים הציבוריים, ללמוד שם את שיטת העבודה ובפרק ב' לעבור לשטחים הפרטיים.

אופיר פינס-פז: מתי מתחילה התוכנית הזאת?

רוני בר-און: אני מוכנה היום, זה תלוי באוצר.

אופיר פינס-פז: לא שאלתי מתי את מוכנה, מתי התוכנית מתחילה?

רוני בר-און: תלוי במשרד האוצר.

רוני בר-און: אני אומרת שוב, יש בעיות מהותיות שאם ייתנו לי אסכים להגיד, אחד, ביטוח לעובדים שיעבדו בנושא הזה, השני, שיפוי כי יש תביעות אדירות באסבסט, כל גוף שרוצה לבצע, הוא מבקש מהמדינה לשפות אותו והיה והוא ייתבע בעתיד בנושא של אסבסט.

רוני בר-און: החשב הכללי לא נותן לנו לזוז מהפרויקט הזה.

עמית ברכה: אני מעמותת אדם טבע ודין שעובדת יחד עם תושבי נהריה וגם עם המשרד כבר הרבה שנים בנושא הזה.

עמית ברכה: רציתי להדגיש, אנחנו רואים מהדברים שנאמרים כאן מכמה כיוונים, שהדברים נופלים בין הכיסאות.

עמית ברכה: אם נאמר, שהתוכנית של השנה שעברה היתה איזשהו פיילוט, אז הפיילוט לא הצליח.

עמית ברכה: אנחנו מבקשים מהכנסת להיכנס לעניין ולעזור בהקצאת המשאבים, לתיאום בין הגורמים ולפיקוח.

עמית ברכה: אנחנו באים לבית המשפט ואומרים, לעירייה בהחלט יש חובה חוקית.

עמית ברכה: למשרדי הממשלה יש אחריות לפיקוח ולייעוץ מקצועי וכדומה.

עמית ברכה: אבל בסופו של דבר, כמו שנאמר כאן, 14 שנה, אנשים חולים והמצב הוא קטסטרופה.

עמית ברכה: לא סתם הכריזו על נהריה כמוכת אסון.

אופיר פינס-פז: איך העירייה משתלבת במינהלת?

רוני בר-און: זאת שאלה מצוינת.

רוני בר-און: אנחנו רואים את הרשויות כגורם שיש לו אחריות, יש לו אחריות לשטח וצריך להיות חלק בפרויקט הזה.

רוני בר-און: אני רוצה לומר, אחת הסיבות שעבר כל כך הרבה זמן, כי גם שרים קודמים ראו את זה כגורם שותף ובגלל שלא הצליחו, החלטנו לקחת בעצמנו - - -

אופיר פינס-פז: מה התקציב של עיריית נהריה לפרויקט הזה, אדוני המנכ"ל?

דני חמיאס: נכון ל-2008 אגורה שחוקה.

אופיר פינס-פז: לא אגורה שחוקה, ואתם ישנים טוב בלילה.

דני חמיאס: אנחנו לא ישנים, היינו במשרד להגנת הסביבה, דיברנו עם השר להגנת הסביבה, כתבתי מכתבים, יש לי תיק עב כרס.

אופיר פינס-פז: תסלח לי, כל מה שעשיתם, יפה מאוד.

אופיר פינס-פז: מענק שר קיבלתם ב-2007?

דני חמיאס: מה שקיבלנו זה רק אותו תקציב של 3 מיליון שקלים.

אופיר פינס-פז: מענק שר הפנים קיבלתם ב-2007?

דני חמיאס: לא.

דני חמיאס: לא שאני יודע, כמעט ודאי שלא קיבלנו.

אופיר פינס-פז: ב-2006?

דני חמיאס: לא.

אופיר פינס-פז: אתם לא מקבלים מענקי שר הפנים?

דני חמיאס: לא בנושא איכות הסביבה.

אופיר פינס-פז: לא שאלתי בנושא איכות הסביבה.

אופיר פינס-פז: מענק שר קיבלתם?

אופיר פינס-פז: לא נראה לך שזה סדר עדיפות סביר, עשירי, שתשים 5 שקלים על הנושא הזה?

דני חמיאס: אנחנו עושים.

אופיר פינס-פז: אתה אומר, שלא שמת שקל.

דני חמיאס: שאלת אותי אם קיבלתי מענק שר, אמרתי שאני לא יודע לתת את התשובה.

אופיר פינס-פז: כשאתה מקבל מענק שר הפנים, זה נתון לפעילויות, לא לגירעונות אלא לפעילויות ספציפיות.

אופיר פינס-פז: האם ביקשתם משר הפנים מענק שר לטובת טיפול במפגע הבריאותי הכי מסוכן לתושבי נהריה?

דני חמיאס: אני בתפקיד שנה וחצי, אני יכול לומר, שבשנה וחצי לא קיבלנו.

דני חמיאס: אני לא יודע אם לפני כן קיבלנו או לא.

אופיר פינס-פז: אז אני חושב שזה לא בסדר.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת ביילין, אתה רוצה לומר כמה מילות סיכום?

יוסי ביילין: מילה למר פישר כי יש לו פתרון מעניין מאוד שאולי יכול לפתור את הבעיה.

יצחק פישר: אני לא יודע אם זה המקום, רציתי רק לשאול משהו בעניין מה שאמר המשרד להגנת הסביבה.

יצחק פישר: אנשים לא רוצים שאנשים יידעו שיש אצלם אסבסט על מנת שיוכלו למכור את השטח.

יצחק פישר: כולם יודעים מה קורה בבנקים בכל העולם, מה קורה כשמוכרים 30-40 בתים עם הרבה אסבסט ופתאום כולם יודעים על הבעיה והבנקים יושבים על משכנתאות שהקרקע לא שווה, ואז העניין כלכלי קורס.

דב חנין: אדוני היושב ראש, משפט ברשותך.

דב חנין: כל הדברים שנאמרו כאן חשובים מאוד, ישנה בעיה קריטית של פיזור אסבסט רעיל באוויר.

דב חנין: ואני חושב שהדרישות שלנו בדיון המהיר הזה צריכות לכלול דרישה ברורה מכל הרשויות לקבוע תוכנית עם לוח זמנים לביצוע מיידי למנוע פיזור סיבי אסבסט רעילים באוויר.

יוסי ביילין: אני מציע אחד מהשניים, החומרה של הנושא הזה היא כל כך גדולה, זה לא דבר אזוטרי, או שזה מחייב דיון נוסף שלנו בקרוב, או לחילופין, להקים איזשהו צוות שיעקוב אחר הדבר הזה, שיעקוב אחרי המינהלת, שיעקוב אחרי התקציבים.

יוסי ביילין: ברגע שזה מגיע לשולחננו אי אפשר להשאיר את זה ככה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לסכם את הדיון ולומר כך, ראשית, מדובר בדבר מבחינתי מזעזע משתי סיבות, אל"ף, משום שהוא נמשך כל כך הרבה שנים, תוך כדי אדישות בלתי נסבלת של הרשויות, גם העירוניות וגם הממשלתיות.

אופיר פינס-פז: אני יודע שאת לא אדישה, אבל ב-14 שנים התוצאות מאכזבות מאוד.

אופיר פינס-פז: בי"ת, לנוכח החומרה שהסתברה כאן על ידי נציג משרד הבריאות, שמדבר על מובהקות קשה מאוד בין תופעת האסבסט המוגבר בנהריה רבתי ובין תחלואת הסרטן המוגברת באותו מקום.

אופיר פינס-פז: האדישות הזאת היא בלתי נסבלת.

אופיר פינס-פז: אנשים משלמים בחייהם על המפגע הזה ושותלים פרחים בנהריה.

אופיר פינס-פז: שותלים פרחים בנהריה כשאנשים מתים, אני לא מבין את סדר העדיפויות הזה.

אופיר פינס-פז: אדוני, אם אני הייתי ראש עיריית נהריה, קודם כל הייתי מטפל בזה כי זה הצלת חיי אדם, ולא בשיפור פני העיר, שזה יפה מאוד.

אופיר פינס-פז: אם בעירייה מסוימת יש בעיה קריטית, קודם כל מטפלים בבעיה הקריטית ומגייסים כספים, רצים לשר הפנים, רצים לשר האוצר ורצים לשר להגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: הממשלה, כפי שאני רואה, מתייחסת לעניין הזה בשוויון נפש.

אופיר פינס-פז: המשרד להגנת הסביבה הקדיש לפני שנתיים 3 מיליון שקלים, שזה טיפה בים לעומת מה שצריך והכסף הזה לא התבצע כי אני מבין שהיה שם כשל ביורוקרטי.

רוני בר-און: ה-3 מיליון של עיריית נהריה לא בוצע.

רוני בר-און: 3 מיליון שניתנו לאיגוד ערים גליל מערבי בוצעו, נעשו סקרים ונעשו עבודות.

רוני בר-און: התקציב היה גדול יותר.

אופיר פינס-פז: לכן, בסופו של דבר, הציבור בנהריה משלם את מלוא המחיר בבריאות שלו.

אופיר פינס-פז: המחיר הוא יקר וכבד מנשוא.

אופיר פינס-פז: כפי שאמרנו, מדובר בחיי אדם ובמחלות כרוניות ובאלף ואחד דברים אחרים.

אופיר פינס-פז: העובדה שעדיין אין לוח זמנים ברור ואין תקציב ברור היא כשלעצמה מחבלת בכל תוכנית העבודה.

אופיר פינס-פז: לכן, הקריאה שלנו, אני מבקש שייצא מכתב מטעמנו לשר האוצר, שאנחנו דורשים מייד להקצות תקציב לעניין הזה ולטפל בביטוח של העובדים שיעסקו בניקוי האסבסט.

אופיר פינס-פז: שניים, מכתב לראש עיריית נהריה, שאנחנו דורשים ממנו לתקצב בתקציב העירייה, בסדרי העדיפויות שלה, מהארנונה שלה, סעיף תקציבי לטיפול במפגע הזה.

אופיר פינס-פז: בכל הכבוד, מדובר בתושבים שלכם.

אופיר פינס-פז: הדבר השלישי, חבר הכנסת ביילין, אם תרים את הכפפה הזאת, אשמח, אני חושב שראוי להציע הצעת חוק בכנסת, שלא תאפשר – צריך לעשות את זה תחת מגבלות, זכויות האדם כמובן, אבל לא יכול להיות שאזרח לא יאפשר לרשות מוסמכת לבצע סקר גם ברשות הפרט בנושא של אסבסט שמסכן חיי אדם, לא סביר בעיניי.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהתשובה לא, לא יכולה להתקבל, אם צריך לחוקק את זה, יכול להיות שצריך לשקול את הדבר הזה.

אופיר פינס-פז: אני מציע שתתייעץ עם היועץ המשפטי לוועדה בעניין הזה במועד מאוחר יותר, אבל נראה לי לא סביר, שאנשים לא יאפשרו לבדוק או לעשות סקר אסבסט אצלם כשהם מסכנים חיי אדם לנוכח העובדה שהאסבסט יכול להימצא אצלך בבית ולפגוע בשכנים שלך כתוצאה מזה שהוא עף.

אופיר פינס-פז: אנחנו נכונן ועדת מעקב לסיפור הזה, לפחות עד שהוא ייצא לדרך.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת ביילין, משום שיזמת את הדיון, אני מציע שתמשיך לעקוב אחר התוצאות שלו.

אופיר פינס-פז: אנחנו נעקוב ונקבל דיווח מעת לעת על ההתקדמות בעניין הזה.

אופיר פינס-פז: אני מקווה, שכל הגורמים הרלוונטיים יתעשתו ויבינו שיש דברים שאסור שהביורוקרטיה תהרוג אותם כי בסופו של דבר מדובר בבני אדם, מי שנהרג הם האנשים.

אופיר פינס-פז: התוצאות של משרד הבריאות הן כאלה, שברור כי בעניין הזה תושבי נהריה משלמים בחייהם על המחדל השערורייתי הזה שנמשך כל כך הרבה שנים.

אופיר פינס-פז: תודה רבה, הישיבה נעולה.